Справа № 643/12019/25
Провадження № 3/643/483/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08.04.2026       м. Харків
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який перебуває на реєстраційному обліку та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

10 липня 2025 року о 16 годині 27 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Академіка Павлова, 132 в м. Харкові, керував транспортним засобом Kabshen 22, номер рами НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до протоколу серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025 не визнав. Посилався, що він керував електровелосипедом, їхав спокійно від кіоску до дому, коли його зупинили. Зазначив, що для керування електровелосипедом не потрібно навіть мати посвідчення водія, відтак вважав, що його не можна притягувати до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Посилався, що електровелосипед має маленьку потужність – 450 Вт, відтак працівники поліції неправильно застосували статтю КУпАП. Зазначив, що він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, позаяк вважав, що він не повинен проходити такий огляд, як водій електровелосипеду. 
Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Варфоломєєвої С.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання посилалася, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025 не містить повних даних про транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не зазначено повністю марку та модель електровелосипеда, його потужність, до якого виду електричного транспорту належить такий електровелосипед, з електродвигуном або без нього тощо. Посилалася, що ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає, позаяк він керував двоколісним велосипедом зі встановленим на ньому електродвигуном потужністю до 1000 Вт, а саме – 450 Вт, та саме з цієї підстави він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначила, що ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що він не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, позаяк кермувальників велосипедів не стосуються вимоги п. 2.5 ПДР України. Зауважувала, що в даному випадку можливою до застосування була б ст. 127 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність осіб, які керують велосипедами в стані сп`яніння. Посилалася, що двоколісний електричний велосипед, яким керував ОСОБА_1 , не є механічним транспортним засобом в розумінні п. 1.10 ПДР України, потужність якого до 3 кВТ. Вважала за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 127 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті. З огляду на викладене, просила: 1) закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; 2) повернути протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025 стосовно ОСОБА_1 на доопрацювання; 3) зобов`язати співробітників УПП в Харківській області скласти адміністративний протокол у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
За правилами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 338/825 від 16.05.2025).
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За правилами розділу ІІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пункту 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі за текстом Порядок), поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно з пунктом 8 зазначеного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У судовому засіданні встановлено, що протокол серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, у ОСОБА_1 10.07.2025 о 17-00 годині у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння не проводився;
- рапортом поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капрала поліції Євгена Левандовського від 10.07.2025, зі змісту якого убачається, що 10.07.2025 у складі екіпажу Купол 1201 близько 16-27 години за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 132, було зупинено згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» транспортний засіб Kabshen 22 (мопед), VIN НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час проведення превентивних заходів, а саме перевірки документів та спілкуванні, було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. На вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №387410 за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Водія було ознайомлено з його конституційними правами та обов`язками, які зазначені в протоколі, ознайомлено зі змістом протоколу. ОСОБА_1 було відсторонено від права керування транспортним засобом, транспортний засіб залишено на місці зупинки з дотриманням ПДР України. Подія фіксувалася на бодікамери 470000, 470721, 467867 та відеореєстратор зі службового авто;
- відеозаписами з бодікамер поліцейських 470000, 470721, 467864;
- відеозаписом з відеореєстратора до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387410 від 10.07.2025. 
Щодо доводів захисту про те, що двоколісний електричний велосипед, яким керував ОСОБА_1 , не є механічним транспортним засобом в розумінні п. 1.10 ПДР України, потужність якого до 3 кВТ, відтак слід перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 127 КУпАП, суд керується таким. 
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду від 19.12.2008 №18, при розгляді адміністративних справ суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху.
Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Таким чином законодавством розмежоване поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб». Поняття «електровелосипед» Правила дорожнього руху не містять.
Однак, положення ст. 130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Водночас Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22) зазначає, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Крім того, Законом України від 24 лютого 2023 року №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» визначено поняття:
- електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
- легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1 000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Вказаними термінами доповнено і Закон України «Про автомобільний транспорт».
Таким чином електроскутери, електросамокати, гіброскутери, електровелосипеди та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме «легкий персональний електричний транспортний засіб» та «низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб».
Як убачається з посібника користувача на електровелосипед Kabshen 22, долученого стороною захисту, вказаний електровелосипед має потужність двигуна 450 W (Ват), максимальну швидкість – 35 км/год. Його комплектація включає два колеса, сидіння, призначений для перевезення людей, оснащений акумуляторною батареєю.
За вказаних обставин, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 - Kabshen 22, та який обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей та приводиться в рух не лише за допомогою педалей, але й за допомогою двигуна, є електричним транспортним засобом, яке охоплюється поняттям «транспортний засіб». 
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 використовував електровелосипед, як транспортний засіб, останній повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування, з додержанням вимог ПДР України.
Перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху є учасником дорожнього руху і тому відповідно до пунктів 1.3 -1.5 Правил дорожнього руху зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
За таких обставин, суд вважає, що наявні усі підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Ураховуючи викладене, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
За правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП ураховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Оцінивши обставини вчинених правопорушень, враховуючи особу порушника, суд вважає, що є підстави для застосування адміністративного стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.
Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, як на особу, яка керувала електровелосипедом, який, як про це зазначив суд вище, є транспортним засобом, суд ураховує, що за доведеності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не розмежовує застосування санкції статті за ознакою наявності чи відсутності посвідчення водія (права керування), є наявними підстави для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. 
Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний суд в постанові, прийнятій 11.08.2025 у справі №940/828/25, провадження №;33/824/3623/2025, в якій зазначив: «Суд також вважає, що доводи адвоката про неможливість застосування відповідальності у виді позбавлення права керування до особи яка керувала електровелосипедом, яким дозволено керувати без водійських прав, є помилковими, так як за доведеності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, яка не розмежовує застосування санкції статті за ознакою наявності чи відсутності посвідчення водія (права керування), суд першої інстанції правомірно призначив покарання».
Застосування до ОСОБА_1 такого стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік, що є достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : Я.Ю. Семенова