Справа № 639/1268/26
Провадження № 3/639/352/26

П О С Т А Н О В А
Іменем  України

24 березня 2026 року суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, у відношенні ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2026 року о 03 годині 47 хвилин по вул. Велика Гончарівська, 4 в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД у лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 відмовився.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Бабич Ю.В. заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, надавши і письмові заперечення.
Також 23.03.2026 року надійшли додаткові пояснення від адвоката Бабича Ю.В., в яких він вказує на те, що в момент зупинки ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, а саме організація радіоелектронного супроводу рекрутингової групи полку, що підтверджується витягом із бойового розпорядження, доданого до пояснень.
Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України  «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується довідкою т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якій зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в військовій частині НОМЕР_2 . Крім того, працівники поліції були обізнані про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зазначивши про це в протоколі.
Як вбачається із дослідженого відеозапису події та не спростовується матеріалами справи, 14.02.2026 року о 03:47 годині по вул. Велика Гончарівська в м. Харкові, працівниками поліції зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який був у військовій формі та повідомив працівникам поліції, що він є військовослужбовцем. Згідно відеозапису з бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 зазначив працівникам патрульної поліції, що поспішає, виконує обов`язки військової служби.
Так, п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджуться матеріалами справи – відеозаписами від 14.02.2026, направленням на медичний огляд, рапортом співробітника поліції.
Доводи захисту щодо відсутності у співробітників патрульної поліції повноважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця суд сприймає критично, оскільки інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення стосується безпеки дорожнього руху, останній, порушуючи правила дорожнього руху, діяв як водій транспортного засобу, а не як військовослужбовець, а тому відсутні підстави вважати, що суб`єктом складення протоколу в даному випадку повинна бути, зокрема, Військова служба правопорядку.
Інші доводи захисту стосовно відсутності, зокрема, об`єктивних підстав вбачати у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння спростовуються дослідженими матеріалами справи в їх сукупності. Факт проходження ОСОБА_1 у подальшому (через декілька днів) оглядів на стан сп`яніння (за направленнями співробітників патрульної поліції під час його інших зупинок, що не стосується обсягу фактичного обвинувачення у даному провадженні) з негативними висновками не спростовує факту його відмови від проходження такого огляду 16.02.2026, що, відповідно, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У той же час, з досліджених матеріалів справи встановлено, що порушення п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 було викликано крайньою необхідністю, з метою недопущення негативних наслідків для життя людей, а саме військовослужбовців його підрозділу, які перебувають в зоні бойових дій.
Суду було надано витяг з бойового розпорядження командира НОМЕР_3 ошп № НОМЕР_4 дск про бойове завдання.
Тому суд вважає, що водій ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності. Також суд звертає увагу на той факт, що за невиконання наказу командира передбачена відповідальність згідно кримінального законодавства.
За вимогами ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 18 КУпАП, визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: (1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); (2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; (3) поза військовою частиною,якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира(начальника); (4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; (5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно п. 4 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
Отже, з урахуванням наведеного встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте провадження в справі слід закрити, оскільки воно вчинено в стані крайньої необхідності.
Тому згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 130, 221, 247, 280, 283-285КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова.

Суддя          В.О.Макаров