Справа № 357/2287/26
3/357/1362/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
18.03.2026 м. Біла Церква
Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 23.11.2000 Вишгородським РВ ГУ МВС України, 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
У С Т А Н О В И В:
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580455, 01.02.2026 о 08:03 год на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21113» з р.н. НОМЕР_4 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. 01.02.2026 близько 08:00 год він їхав на транспортному засобові «ВАЗ 21113» з р.н. НОМЕР_4 по автодорозі М-05 у напрямку м. Одеса, на службу до м. Миколаєва, він військовослужбовець, і його на блокпосту зупинили працівники поліції. На їх вимогу він надав для перевірки документи та вийшов із автомобіля. Поліцейський світив йому в очі, просив витягнути руки, а потім повідомив, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, хоча він ніколи не вживав наркотики, направлявся на службу, на яку і так вже запізнювався, бо на передодні зламалася машина і він через її ремонт виїхав пізніше із Вишгородського району, де проживає. На пропозицію пройти огляд він погодився, повідомляв, що пройде на місці, однак йому поліцейські сказали, що на місці не проводиться, що потрібно їхати до медичного закладу. Він повідомляв, що йому потрібно на службу їхати, що поспішає. Після цього один із працівників поліції відійшов, той що був із камерою, а інший йому повідомив, що якщо він поспішає, а процедура буде тривати від 3 год до 6 год, бо потрібно їхати десь далеко, то він може відмовитися від огляду, так для нього буде краще. Потім поліцейський також сказав, що потрібно буде відмовитися на камеру, що він далі і зробив. Стосовно нього склали протокол і він поїхав самостійно за кермом на своєму автомобілі до м. Миколаєва. 
Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580455 від 01.02.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2026, відповідно до якого водія ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП Рокитнянської селищної ради «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», однак огляд не проводився; акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло; відеозапис з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. 
Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія 
транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У судовому засіданні були переглянуті відеофайли, які містяться на доданому до матеріалів справи диску. Так, на відеозаписі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 477600 зафіксовано як працівники поліції о 08:06 год на блокпосту зупинили транспортний засіб «ВАЗ 21113» з р.н. НОМЕР_4 , підійшли до водія, з яким спілкуються та перевіряють дані по планшету. На запитання поліцейського чи водій щось вживав, той повідомив, що ні, дихнув на поліцейського та сказав, що прямує на службу до м. Миколаєва. О 08:07 водієві повідомили, що ведеться повна відео фіксація розмови. На запитання працівника поліції, водій повідомив, що він в дорозі із 6 год, їде із Вишгородського району. Поліцейський о 08:08 год запитав чи ОСОБА_1 нічим не балується таким як наркотичні засоби, на що той пояснив, що нічого не вживає. Далі зафіксовано як у водія перевіряють реакцію зіниць очей на світло. Далі поліцейські попросили витягнути руки та повідомили, що у водія виражене тремтіння пальців рук. О 08:08:34 год ОСОБА_1 повідомляють, що згідно Наказу у нього вбачають ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, на що той сказав, що руки тремтять, бо він завжди нервує при спілкуванні із поліцейськими. О 08:10:08 год поліцейський пропонує пройти огляд у лікаря в селищі Рокитне, водій здивувався, що так далеко, на що йому повідомили, що в м. Біла Церква такий огляд не проводиться. О 08:13 год поліцейський запитав чи згоден водій їхати, що у разі відмови буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 сказав, що знає про це, він то згоден проїхати пройти огляд, але він мав і так бути о 08:00 год в м. Миколаєві, відпросився до обіду. Повідомив, що вживав знеболюючий ОСОБА_2 , на що поліцейський відповів, що його водіям не можна вживати, якщо вони поїдуть до лікарні, то там вже покаже. Далі зафіксовано як один поліцейський залишився із водієм і продовжує розмову, а інший із нагрудною камерою о 08:15:19 год відійшов від них, у цей час його камера фіксує дорогу, інші автомобілі, які рухаються, розмови іншого поліцейського із водієм не видно та не чути. О 08:17:44 год поліцейський із нагрудною камерою повертається до водія і говорить: "Запитую останній раз, чи згодні пройти огляд на визначення наркотичного сп`яніння?", на що той повідомив, що відмовляється. Йому повідомляють, що буде складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, роз`яснюються права водія, після чого поліцейський направився складати протокол. 
На відеозаписі під назвою «clip-1» нагрудна камера № 477600 знаходять у автомобілі фіксує вулицю. На відеозаписі під назвою «clip-2» нагрудна камера № 477600 знаходять у автомобілі і продовжує фіксувати вулицю. Далі о 08:37 год поліцейський бере камеру та показує ОСОБА_1 де у протоколі та додатках до нього ставити підписи, вручає копію протоколу і повідомляє, що розгляд справи буде в м. Біла Церква. 
Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції). 
Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Згідно із п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стверджує про те, що поліцейський під час розмови з ним, яка не фіксувалась відеокамерою, переконував його відмовитися від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, повідомляв, що для нього так буде краще, оскільки той поспішав на службу до м. Миколаєва, а поїздка до лікарні та огляд у лікаря-нарколога може зайняти до 6 год його часу. 
Суд позбавлений можливості спростувати такі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки отримавши згоду водія на проведення огляду, на порушення вимог вказаної вище Інструкції, поліцейський, у якого на форменному одязі була закріплена нагрудна камера № 477600, без будь-яких пояснень, залишив свого колегу спілкуватися з водієм, а сам покинув місце події. В результаті такий дій поліцейського у період часу з 08:15:19 год по 08:17:44 год відеофіксація розмови іншого поліцейського з водієм не здійснюється. Після цього, повернувшись до водія, повторно запитав у нього чи той буде проходити огляд, на що останній змінив свою позицію та повідомив, що відмовляється від проходження огляду. 
Незважаючи на те, що спілкування з водієм ОСОБА_1 та оформлення стосовно нього матеріалів здійснювалося обома поліцейськими, суду не надано відеозапис події із нагрудної камери іншого поліцейського. 
Такі дії поліцейських суддя розцінює як схиляння особи водія до відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").
З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року в справі Раманаускас проти Литви зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.
При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.
Зважаючи на досліджений відеозапис, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який умисно, в супереч вимог п. 5 розділу II Інструкції був перерваний поліцейським з метою надання можливості іншому поліцейському поговорити з водієм без відеофіксації, суд позбавлений можливості виключити сумнів щодо існування провокації працівників поліції спрямованої на схиляння останнього до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння під час цієї перерви відеозапису, а тому суд не може прийняти протокол про вчинення адміністративного правопорушення та відеозапис як допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, оскільки рішення ОСОБА_1 про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння було спровоковано діями поліцейського, то така відмова не може вважатися порушенням п. 2.5 ПДР України, за такого його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУПАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.
Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 247, 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя 
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Суддя Тетяна КЛЕПА