Справа № 909/236/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17.04.2026 	 	м. Івано-Франківськ	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі: 
судді Рочняк О. В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи 
за позовом: фізичної особи підприємця Баштаненко Галини Миколаївни 
АДРЕСА_1 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" 
76019, вул. Військових Ветеранів, буд. 10, м. Івано-Франківськ
про стягнення 296 867 грн 08 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ: фізична особа підприємець Баштаненко Галина Миколаївна звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" про стягнення 296 867 грн 08 коп., з яких: 250 000 грн 00 коп. - заборгованість з орендної плати; 39068 грн 50 коп. - пеня; 4017 грн 76 коп. - інфляційні втрати та 3780 грн 82 коп. - 3% річних.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2026, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.
Представнику позивача та відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.02.2026 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам частин 7, 11 статті 242 ГПК України та доставлено до їх електронних кабінетів 27.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 02.03.2026.
Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2026 вручено учасникам справи 27.02.2026.
Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач не сплатив в повному обсязі орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 250 000 грн 00 коп., на яку позивачем нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.
Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався. 
Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
01.12.2020 між фізичною-особою підприємцем Баштаненко Галиною Миколаївною (орендодавець) та ТОВ "Медекс Плюс" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає у строкове, платне користування нерухоме майно, визначене п.1.2. договору, а орендар приймає дане майно та сплачує орендодавцеві орендну плату.
В п.1.2 договору визначено характеристику об`єкта оренди: - адреса: 78501, Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Свободи, 248а; - загальна площа: 142,2 м2; - стан об`єкта оренди на момент передання в оренду: нове приміщення.
Згідно з п. 1.4 договору, разом з правом користування об`єктом оренди орендар отримує право користування тією частиною земельної ділянки, яка необхідна орендарю для проходу, проїзду через територію орендодавця, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, організації автостоянки тощо. Плата за користування земельною ділянкою та податок на нерухомість входить в загальний розмір орендних платежів за договором.
За змістом п.3.1 передача-приймання об`єкту оренди здійснюється на підставі відповідного Акту з позначенням приміщень, який підписується представниками обох сторін. Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту передачі - приймання. 
В п. 4.1 договору визначено, що загальна сума оренди становить 20 000 грн 00 коп. в місяць і не може змінюватися в меншу сторону. 
Орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 20-го (двадцятого) числа поточного місяця на підставі виставлених рахунків. Орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого об?єкт оренди не міг бути використаний орендарем через введення загальнонаціонального повного нокдауну та форс мажорних обставин ( п. 4.3 договору).
Згідно з п. 4.5 договору, розмір орендної плати може бути змінений лише за згодою сторін, яка оформляється у вигляді додаткової угоди до даного договору.
Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 договору, строк оренди складає два роки і одинадцять місяців з дати підписання договору. Договір може бути продовжений на такий самий чи інший термін до закінчення дії даного договору. Дія договору не можу бути продовжена автоматично.
За змістом п. 9.5.1 договору, у випадку прострочення стороною грошового зобов`язання, яке передбачено цим договором, вона зобов?язана сплатити іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п. 12.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.
01.07.2023 та 01.10.2023 сторони уклали додаткові угоди №1 та №2 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2020, якими внесено зміни до п.4.1 договору. Так, відповідно до додаткової угоди №1 від 01.07.2023, загальна сума оренди за користування приміщенням становить 30000 грн 00 коп. на місяць з 01.07.2023 по 30.09.2023 та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок орендаря щомісячно 20-го числа, а відповідно до додаткової угоди №2 від 01.10.2023 загальна сума оренди за користування приміщенням становить 40000 грн 00 коп. на місяць, яка вноситься орендарем на розрахунковий рахунок орендаря щомісячно 20-го числа.
01.10.2023 сторони уклали додаткову угоду №3 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2020, якою внесли зміни до п.5.1 договору, виклавши його в наступній редакції: "5.1 продовжити термін оренди нерухомого приміщення, загальною площею 142,2 кв.м розташоване за адресою Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Свободи, 248 а з 01.10.2023 на 2 роки 11 місяців.
Відповідно до платіжних інструкції №468 від 02.04.2025 на суму 40 000 грн (призначення платежу: оплата оренди за 01.2025 рах №01-О/25 від 31.01.2025); №740 від 27.05.2025 на суму 50 000 грн (призначення платежу: оплата оренди за 02.03.2025 рах № 01-О/25 від 01.02.2025); №ПН4151225 від 05.08.2025 на суму 80 000 грн (призначення платежу: оплата оренди за 04.2025 рах. без номера від 01.04.2025); №ПН36699173 від 25.08.2025 на суму 20 000 грн (призначення платежу: опл. за оренду приміщення за 04 міс. 2025 зг. рах. №01-О/25 від 01.02.2025) відповідач сплав на рахунок позивача орендну плату в загальному розмірі 190 000 грн 00 коп.
Крім того, як зазначив позивач, відповідачем здійснено оплату готівкою в сумі 80 000 грн 00 коп.: 04.10.2025 - 40 000 грн 00 коп. та 13.11.2025 - 40 000 грн 00 коп.
Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, сума заборгованості з орендної плати за користуванням нежитловим приміщенням за період з 01.01.2025 по 31.01.2026 становить 250 000 грн.
За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу за період з 25.05.2025 по 24.11.2025 - 39 068 грн 50 коп. пені, за період з 01.08.2025 по 31.12.2025 - 4017 грн 76 коп. інфляційних втрат та за період з 01.08.2025 по 31.01.2026 - 3780 грн 82 коп. 3% річних.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.
В ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, за правилами статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно з частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
В п. 4.1 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 20-го (двадцятого) числа поточного місяця на підставі виставлених рахунків.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18).
Таким чином, згідно з п. 4.1 договору у відповідача виникло зобов`язання сплачувати орендні платежі щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.
За встановлених судом обставин, за період з 01.01.2025 по 31.01.2026 загальний розмір орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення становить 520 000 грн, з яких відповідачем сплачено 270 000 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості за договором оренди за вищевказаний період становить 250 000 грн.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором не надав.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 250 000 грн 00 коп. основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
У договорі оренди нежитлового приміщення від 01.12.2020 сторони визначили, що у випадку прострочення стороною грошового зобов`язання, яке передбачено цим договором, вона зобов?язана сплатити іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення виконання (п. 9.5.1 договору). 
За прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 250 000 грн 00 коп. позивачем нараховано відповідачу за період з 25.05.2025 по 24.11.2025 - 39 068 грн 50 коп. пені, за період з 01.08.2025 по 31.12.2025 - 4017 грн 76 коп. інфляційних втрат та за період з 01.08.2025 по 31.01.2026 - 3780 грн 82 коп. 3% річних.
Суд провів перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду та з врахуванням суми прострочення, яка виникла на початок розрахунку, відповідно до якого розмір пені становить 22 269 грн 05 коп., розмір 3% річних - 2 482 грн 20 коп., а розмір інфляційних втрат - 1 680 грн 00 коп.
Отже, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 22 269 грн 05 коп. пені, 2 482 грн 20 коп. 3% річних та 1 680 грн 00 коп. інфляційних втрат.
Таким чином, позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно задоволених вимог.
Керуючись статтями 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" (76019, вул. Військових Ветеранів, буд. 10, м. Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 37409493) на користь фізичної особи підприємця Баштаненко Галини Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 276 431 (двісті сімдесят шість тисяч чотириста тридцять одну) грн 25 коп. заборгованості, з них: 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 22 269 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн 05 коп. пені, 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) грн 20 коп. 3% річних та 1 680 (одну тисячу шістсот вісімдесят) грн 00 коп. інфляційних втрат, а також 4 146 (чотири тисячі сто сорок шість) грн 47 коп. судового збору.
В решті позову відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 17.04.2026.

Суддя О.В. Рочняк