ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/3329/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 160/3329/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Одеської митниці (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000579/1 від 12.11.2024;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001165 від 12.11.2024.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу Одеської митниці залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 160/3329/25 без змін.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ», через підсистему «Електронний Суд», подала заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просить стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» судові витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом справи № 160/3329/25 у Третьому апеляційному адміністративному суді в сумі 15 000 грн..
Обґрунтовуючи подану заяву, представник посилається на те, що у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції підприємством отримано послуги з професійної правничої допомоги. Вартість цих послуг становить 15 000 грн., які були сплачені підприємством.
Одеською митницею були подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В запереченнях зазначає, що заявлені до відшкодування позивачем судові витрати, вважає завищеними та неспівмірними, з огляду на категорію спору та справу незначної складності.
Заява розглядається за правилами ст.311 КАС України, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.3 ст.252 КАС України.
Колегія суддів, вважає наявними підстави для ухвалення додаткової постанови відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач вказав, очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката загалом в розмірі 15 000 грн..
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у рамках адміністративної справи № 160/3329/25, в розмірі 15 000 грн..
На підтвердження понесених витрат додано:
- договір від 08.02.2019 №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги;
- додаткова угода від 03.02.2025 № 01-02/25 до договору від 08.02.2019 №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги;
- акт приймання наданих послуг від 30.06.2025 до договору від 08.02.2019 №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги;
- платіжну інструкцією ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 04.07.2025 про сплату за послуги згідно дог. 08/02-19/1 від 08.02.19, у т.ч. ПДВ 20% - 15 0000 грн..
Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг з урахуванням доводів іншої сторони щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Дослідивши письмові докази, надані заявником на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що останнім не доведено дотримання наведених вище критеріїв при визначенні суми компенсації витрат.
За переконанням суду апеляційної інстанції сплачена позивачем сума за надання адвокатом вищевказаних послуг у розмірі 15 000 грн. не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, взагалі предмету спору, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів, враховуючи незначну складність справи, фактичний обсяг виконаної роботи адвокатом (підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції), вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 2 000 грн.. Вказаний розмір витрат зумовлений складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.
Вказана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, якою подавалась апеляційна скарга.
Керуючись ст.311, ст.ст.134, 139, 252, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/3329/25 - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (ЄДРПОУ 30487219) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (ЄДРПОУ 44005631) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок).

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак