Справа № 465/3615/25 
Провадження 2/465/2195/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
21.04.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м.Львова в складі головуючого судді Ванівського Ю.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.01.2020 з використанням сервісу online- кредитування ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту. Дана заява №10001556732 від 30.01.2020 знаходиться у власному кабінеті відповідача. Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та відповідачу було перераховано кредитні кошти на банківську картку в сумі 6500 грн. 10.05.2024 згідно умов договору факторингу №10052024/1, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №10001556732 від 30.01.2020 на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТзОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Сума боргу перед новим кредитором становить 34581,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6450 грн.; заборгованість за відсотками становить 28131 грн. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 01.05.2025 року, на адресу його зареєстрованого місця проживання – АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610250728207, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 30.01.2020 року між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір №10001556732, пунктом 1.1 якого передбачено, що кредитор зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого йому кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п.3.1.1 цього Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, встановлених цим Договором.
Кредит надається позичальнику у строк до 29.02.2020 року (п.1.2.).
Кредит надається позичальнику виключно за допомогою Веб – сайту кредитора (https://cashberry.com.ua), за умови ідентифікації позичальника та акцептування позичальником оферти (пропозиції) про укладення цього договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.2.1). Цей договір є укладеним з моменту одержання Товариством акцептування позичальником відповідної оферти Товариства в особистому кабінеті на веб – сайті Товариства https://cashberry.com.ua (п.2.2). Кредит вважається наданим кредитором позичальнику з моменту перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну карту), вказану позичальником для укладення цього договору у особистому кабінеті на веб – сайті Товариства (п.2.3). 
У розділі 3 Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: 1.00 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами (далі – Процента ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п.1.2 цього Договору. Річна процента ставка становить 365% (п.3.1.1). Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та незмінною протягом усього строку дії цього договору визначеного в п.8.1 цього договору (п.3.3).
Пунктом 9.1. договору передбачено, що договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», цей Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до Договору, укладеного в письмовій формі.
Згідно п.9.2 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджені Кредитором (надалі – Правила. Уклавши це договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитора: https://cashberry.com.ua.
В подальшому між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено ряд додаткових угод про зміну умов договору №10001556732, зокрема від 04.04.2020, 09.07.2020, 27.07.2020,13.08.2020,28.08.2020,14.09.2020,01.10.2020,18.10.2020,04.11.2020,21.11.2020,15.12.2020,08.01.2021,01.02.2021,26.02.2021,25.03.2021,12.04.2021,29.04.2021,16.05.2021,02.06.2021,14.06.2021,03.07.2021, 31.07.2021, 17.08.2021,03.09.2021, 2.09.2021, 11.10.2021, 28.10.2021, 26.11.2021.
Представником позивача надано суду пропозицію укласти електронний договір (оферта), заяву ОСОБА_1 про прийняття оферти (акцепт), заяву позичальника №10001556732 від 30.01.2020 року.
10.05.2024 згідно умов договору факторингу №10052024/1, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №10001556732 від 30.01.2020 на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТзОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача.
Сума боргу відповідача перед позивачем становить 34581,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6450 грн.; заборгованість за відсотками становить 28131 грн.
Як доказ перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів за зазначеним договором, позивачем надано квитанцію інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн», згідно з якою на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі 28039-24503-19698 було перераховано 30.01.2020 року грошові кошти в сумі 6500,00 грн.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч. 6 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 зазначеного Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вбачається, що до матеріалів справи долучено копію договору №10001556732 від 30.01.2020, де зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.
Разом з тим, розділом 9 вказаного договору визначено порядок його укладання та передбачено, що такий договір укладається в електронній формі.
Відтак, згідно умов договору, такий мав бути підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису, а саме одноразовим ідентифікатором, однак дослідивши матеріали справи, судом не встановлено підписання сторонами вказаного документу електронним підписом (ідентифікатором).
Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі.
Договір №10001556732 від 30.01.2020 та додаткові угоди до нього не підписані ОСОБА_1 .
Позивачем не надано доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Відтак, судом встановлено відсутність будь-яких доказів на підтвердження підписання сторонами вказаних документів електронним підписом (ідентифікатором). При цьому, зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, серія, номер паспорта та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі.
У зв`язку із викладеними обставинами в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 247, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 21 квітня 2026 року.

Суддя Ванівський Ю.М.