ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6870/25 (926/4430/25)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Управління цивільного захисту населення обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), м. Чернівці 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості за договорами поставки №550 від 19.12.2019, №378 від 28.04.2022, №757 від 10.10.2022 в розмірі 148 457,00 грн 

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” про стягнення заборгованості за договорами поставки №550 від 19.12.2019, №378 від 28.04.2022, №757 від 10.10.2022 в сумі 148 457,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 справу №926/4430/25 передано на розгляд судді Миронюку С.О.
Згідно відомостей з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” є Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, офіс 503.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 30.12.2025 (суддя Миронюк С.О.) постановлено передати справу №926/4430/25 за позовом Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) до товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” про стягнення заборгованості в сумі 148457,00 грн за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1). 
Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 23.12.2025 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503., код ЄДРПОУ 41449359) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/6870/25, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є. 
21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(926/4430/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.
Ухвалою суду від 16.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 16.01.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 16.01.2026 була отримана відповідачем 20.01.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".
Станом на 16.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 16.03.2026 судом прийнято рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 між Управлінням цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - Постачальник) було укладено договір поставки № 550 (далі - Договори).
Згідно з п.1.1 Договору Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.
Найменування Товару: Бензин А-92 Еnergy, бензин А-95, Бензин А-95 Еnergy, дизпаливо Еnergy, газ. (п.1.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору зазначено, що ціна 1 літра Товару: згідно накладних на товар. 
Згідно п. 3.2 Договору загальна сума Договору: 45 945,00 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень), у тому числі ПДВ.
Передача Покупцю товару за цимДоговором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки (п. 5.2.1. Договору).
Скретч - картка є підставою для видачі (заправки) і АЗС вказаного у кари об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін попогашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2. Договору).
На виконання договору поставки № 550 від 19.12.2019, Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти в загальній сумі 45 945,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 47 від 20.12.2019.
28.04.2022 між Управлінням цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - Постачальник) було укладено договір поставки № 378 (далі - Договори).
Згідно з п.1.1 Договору Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.
Найменування Товару: Бензин А-92 Еnergy, бензин А-95, Бензин А-95 Еnergy, дизпаливо Еnergy, газ. (п.1.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору зазначено, що ціна 1 літра Товару: згідно накладних на товар. 
Згідно п. 3.2 Договору загальна сума Договору: 384 841,40 (триста вісімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна грн 40 коп), у тому числі ПДВ.
Передача Покупцю товару за цимДоговором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки (п. 5.2.1. Договору).
Скретч - картка є підставою для видачі (заправки) і АЗС вказаного у кари об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін попогашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2. Договору).
На виконання договору поставки № 378 від 28.04.2022, Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти в загальній сумі 384 841,40грн, що підтверджується платіжними інструкціями №12, № 13 від 28.04.2022.
10.10.2022 між Управлінням цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - Постачальник) було укладено договір поставки № 757 (далі - Договори).
Згідно з п.1.1 Договору Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.
Найменування Товару: Бензин А-92 Еnergy, бензин А-95, Бензин А-95 Еnergy, дизпаливо Еnergy, газ. (п.1.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору зазначено, що ціна 1 літра Товару: згідно накладних на товар. 
Згідно п. 3.2 Договору загальна сума Договору: 15 040,00 (п`ятнадцять тисяч сорок грн 00 коп), у тому числі ПДВ.
Передача Покупцю товару за цимДоговором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки (п. 5.2.1. Договору).
Скретч - картка є підставою для видачі (заправки) і АЗС вказаного у кари об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін попогашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2. Договору).
На виконання договору поставки № 757 від 10.10.2022, Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти в загальній сумі 15 040,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 41, 42 від 12.10.2022.
Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) (далі - Управління) отримала скретч-картки на загальну кількість 4030 літрів Бензину А-95 та 6950 літрів дизиалива Еnergy.
З лютого 2025 року відсутня можливість у Позивача здійснити заправки автомобілів Управління цивільного захисту населення на АЗС Постачальника, оскільки відсутній товар зазначений в скретч-картках (Бензин А-95, дизпаливо Еnergy).
Через відсутність палива на АЗС Відповідача Позивач не використав скретч-картки в кількості 191 штука в загальному на 3800 літрів бензину А-95 та 15л дизиалива Еnergy, на суму .
У зв`язку з неможливістю для Позивача отримати паливо за скретч-картками, отриманими від Відповідача, Позивачем було направлено претензію щодо неналежного виконання договірних зобов`язань від 28.02.2025 № 03-54/25, яка була залишена поза увагою та без відповіді, оплачений товар не передано, грошові кошти не повернені.
Отже, на даний час, на претензію Позивач відповіді не отримав, коштів повернуто також не було.
Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення грошових коштів не надав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав.
Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі -Правила № 1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).
Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів, (абз. 2 п. З Правил № 1442).
Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
У пунктах 10.3.3.1,10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.
Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару За договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому.
У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).
Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).
Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання щодо своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" заборгованості за договорами поставки №550 від 19.12.2019, №378 від 28.04.2022, №757 від 10.10.2022 в сумі 148 457,00 грн.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).
Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) (58002, м. Чернівці, вул. Михайла Грушевського, 1, код ЄДРПОУ 39300801) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) про стягнення заборгованості за договорами поставки №550 від 19.12.2019, №378 від 28.04.2022, №757 від 10.10.2022 в сумі 148 457,00 грн – задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) на користь Управління цивільного захисту населення Чернівецької обласної державно: адміністрації (обласної військової адміністрації) (58002, м. Чернівці, вул. Михайла Грушевського, 1, код ЄДРПОУ 39300801) 148 457,00 грн - вартість недопоставленого товару за договорами поставки №550 від 19.12.2019, №378 від 28.04.2022, №757 від 10.10.2022, 2 422,40 грн – судовий збір.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено - 16.03.2026. 

Суддя	 	А.Є. Соловйова