Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2026 р.         Справа № 596/1314/25
Провадження № 2/596/102/2026 Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого   Лисюк І.О.,
за участю секретаря судового засідання   Туткалюк В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, який вони зареєстрували 19 жовтня 2019 року в Калагарівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .
Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає синові матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та матеріально забезпечувати дитину, а її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечувати потреби дитини, оскільки вона не працює і доходів, окрім державної соціальної допомоги особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю на дитину не має, що є суттєвим фактом необхідним для належного матеріального забезпечення неповнолітньої дитини.
Тому просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на її користь, щомісячно аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 10000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою суду від 28.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, про що повідомлено учасників справи.
26.12.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Печінки П.В. надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача вказуює, що зазначені в позовній заяві вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволеними, а факти викладені в позовній заяві є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Він не ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати дитину, але сплачувати по 10000 грн. аліментів щомісячно немає змоги, оскільки офіційно він не працює, періодично неофіційно підробляє для забезпечення життєдіяльності та перебуває у скрутному матеріальному становищі. З урахуванням цього позов визнає частково та просить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2600 грн.. 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Згідно письмової заяви від 23.09.2025 року, поданої через канцелярію суду, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, а справу слухати у її відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Печінка П.В. в судове засідання не з`явилися. Від представник відповідача адвоката Печінки П.В. надійшла письмов азаява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. 
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення сторін, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 19 жовтня 2019 року уклали шлюб, який вони зареєстрували в Калагарівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, відповідний актовий запис №1, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане 19 жовтня 2019 року Калагарівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.4).
Сторони по справі являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с.5), який зареєстрований та проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Добровільно питання утримання малолітню дитину сторонами не врегульовано.(а.с.6)
Малолітній ОСОБА_3 , 2021 року народження, являється дитиною з інвалідністю, законний представник (опікун) якої є ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідченняСерія НОМЕР_2 від 09.11.2022 року.(а.с.7)
За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно приписів ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. 
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» на дітей до 6 років — 2563 грн.; на дітей від 6 до 18 років — 3196 грн. 
Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік» на дітей до 6 років — 2 817 грн; на дітей від 6 до 18 років — 3 512 грн. 
Судом також встановлено, що починаючи з 17.09.2025 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину. 
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України.
Твердження ОСОБА_1 в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти в розмірі 10000 грн. на утримання дитини щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дитину суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 461/4936/16.
Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.
Керуючись ст. ст. 2,4,12-13, 76-78, 141, 200, 206, 263- 268, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд, - 

УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: с.Кокошинці, Чортківського району, Тернопільської області) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дитини , задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки: с.Кокошинці, Чортківського району, Тернопільської області, щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визначені в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. 
В задоволенні решти вимог відмовити.
Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення складено 19.03.2026 року

Суддя Гусятинського районного суду   
Тернопільської області        Ірина ЛИСЮК