справа № 619/409/26
провадження № 2/619/708/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року, м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/409/26,
ім`я (найменування) сторін:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
відповідачка:  ОСОБА_1 , 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості,
представник позивача: Коршун І.О.
Стислий виклад позиції позивача.
Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» у системі «Електронний суд» 21.01.2026 звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” заборгованість за електричну енергію, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.02.2022 по 01.02.2025 в розмірі 9974,64 грн.; судові витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 41,00 грн та сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії. Побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1. ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ “Харківобленерго” даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.02.2022 по 01.02.2025 постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 9974,64 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, а тому ПрАТ “Харківенергозбут” вимушене звернутись до суду із даним позовом.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом 22.01.2026 було сформовано засобами підсистеми «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 2261071 щодо місця перебування та місця проживання відповідача. 
Ухвалою суду від 22.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25.02.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялася за місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не вручена під час доставки та повернута до суду, з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачці вручена. 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 11.08.2025 власником 49/100 житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, 1833, 21.08.2006, Приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу О.М. Коробець; договір купівлі-продажу, 2899, 29.12.2004, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу О.М. Коробець,.
За адресою: АДРЕСА_1 , є два власники житлового будинку та встановлено два засоби комерційного обліку. 
До особового рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито на ОСОБА_1 та за яким наявна заборгованість за спожиту електричну енергію, інший власник, якому належить 51/100 житлового будинку за вказаною адресою — ОСОБА_2 не має відношення, оскільки на його ім`я відкрито інший особовий рахунок, а саме № НОМЕР_2 .
Тобто, побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , яка є власником 49/100 житлового будинку та користується електричною енергією за вказаною адресою по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Згідно з пунктом другим частини першої статті 5 Закону України Про житловокомунальні послуги постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг.
Згідно із пунктом другим частини першої статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, що визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.
Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку Адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.
Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між Споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними отриманими від адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої. Розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Пунктом 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити Споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Тобто за приписами вказаних правових норм, обсяги спожитої електричної енергії встановлюються оператором системи, яким в даному випадку є Акціонерне товариство Харківобленерго, з яким у Відповідача укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. АТ Харківобленерго наділене виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.
Відповідно до пункту 9.1.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого Постанової НКРЕКП № 311 від 13.03.2018, (далі ККОЕЕ), обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО (адміністратором комерційного обліку), ППКО (постачальником послуг комерційного обліку) та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє Споживачу рахунки на оплату.
Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01.02.2022 по 01.02.2025 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ПрАТ “Харківенергозбут” було направлено відповідний запит до АТ “Харківобленерго”.
У відповіді на запит, АТ “Харківобленерго” надано інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.02.2022 по 01.02.2025, що були визначені згідно з показами лічильника, знятими персоналом АТ “Харківобленерго”.
Таким чином у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1. ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ “Харківобленерго” даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.02.2022 по 01.02.2025 Постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 9974,64 грн.
Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в сумі 9974,64 грн.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є фактичне споживання електричної енергії за вказаною адресою та є сплата за спожиту електричну енергію не у спірний період, все це є доказом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019.
Відповідно до ст. 317, ч. 4 ст. 319 ЦК України власникові належать правоволодіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує.
Статтею 322 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» містить чітке визначення поняття як «індивідуальний споживач».
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житловокомунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно із пунктом другим частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Абзацом другим ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2023 року у справі № 607/2611/22.
Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання електричної енергії.
Відповідно до абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Згідно зі ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики є товаром, призначеним для купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Враховуючи вищевикладене, позовні підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 41,00 грн за отримання інформації з Державного реєстру речових прав, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 7,12,13,81,141,259,263-265,268,280-282,354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” заборгованість за електричну енергію, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.02.2022 по 01.02.2025 в розмірі 9974,64 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 64 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41,00 грн (сорок одна гривня).
Надіслати представнику позивача копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом, а відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», код ЄДРПОУ 42206328, місцезнаходження: 61057, Харківська область, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10,
відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя  Н. В. Коваленко