НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 676/9718/25
2/680/215/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

учасники справи:
позивач - ТОВ «Кредит - Капітал»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив: 
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи 
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 11 листопада 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит №5340147, відповідно до умов якого ОСОБА_1  надано кредит у розмірі 4 000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію на надання кредиту, на умовах та в терміни визначені у договорі. 
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, шляхом перерахунку на його банківську карту. 
26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за договором про споживчий кредит №5340147.  
Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за договором, строк повернення якої настав, яку позивач просить стягнути в розмірі 14574,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн, заборгованість за процентами - 10174,50 грн, комісія за видачу кредиту - 400 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у позові повністю. Заперечуючи проти позовних вимог вказав, що позивач не надав доказів про письмове повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, доказів ідентифікації відповідача під час реєстрації в системі фінансової установи, доказів самостійного вводу відповідачем персональних даних,первинних бухгалтерських документів про перерахування кредитних коштів, встановленим ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", доказів вручення відповідачу письмового повідомлення про відступлення права вимоги. Також вказав на незаконне нарахування позивачем пені.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету (арк.спр.79).

Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін.

Процесуальні дії у справі
02 лютого 2026 року ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу направлено за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області.
24 лютого 2026 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
11 березня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, задоволено клопотання відповідача про витребування оригіналу електронного доказу, відмовлено у клопотанні відповідача про витребування оригіналу письмового доказу, розгляд справи відкладено.
30 березня 2026 року та 20 квітня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із ненадходженням витребуваних судом доказів.
24 квітня 2026 року відмовлено у клопотанні відповідача про витребування оригіналу письмового доказу, відмовлено у клопотанні представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відповіді на відзив.
У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
11 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5340147(далі - Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 269026 (11.11.2023 o 09:17), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору) (арк. спр. 6-12).
Сума кредиту (загальний розмір) становить 4 000 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 11 листопада 2023 року (дата надання кредиту) і складається із пільгового та поточних періодів (пункти 1.2, 1.3 Договору).
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26 листопада 2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 лютого 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (пункти 1.3.1, 1.3.2 Договору). 
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26 листопада 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24 лютого 2024 року (останнього дня строку кредитування) (пункт 1.4 Договору). 
Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 17990 грн (пункт 1.5 Договору).
Комісія за надання кредиту: 400 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 990 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2 договору).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 12600 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пункт 1.5.3 Договору).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 *49 (п. 2.1 Договору).
Графіком платежів за договором доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 11 на звороті).
Відповідно до платіжного доручення №114953634 від 11 листопада 2023 року платник ТОВ «Мілоан» здійснив переказ коштів отримувачу ОСОБА_1 у розмірі 4 000 гривень на рахунок № НОМЕР_2 (арк. спр. 14 на звороті).
Даними відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 03 квітня 2026 року підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_3 на яку 11 листопада 2023 року зараховано платіж у розмірі 4 000 грн (арк.спр.74).
26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, відповідно до умов якого від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5340147 на загальну суму 14574,50 грн, що підтверджується договором, додатковою угодою № 1, актом приймання - передавання реєстру боржників, витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією (арк.спр.16 на звороті-26). 
Відповідно до претензії №23457499/1616 від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило про відступлення права вимоги за кредитним договором № 5340147 на його користь та необхідність виконання зобов`язання на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 14574,50 грн (арк.спр.27,32).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язанням.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до стаття 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Наявними у матеріалах справи доказами, зокрема договором відступлення права вимоги №104-МЛ від 26 березня 2024 року, додатковою угодою № 1 до договору №104-МЛ, актом приймання - передавання реєстру боржників, витягом з реєстру боржників підтверджується факт переходу права грошової вимоги відпервісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про споживчий кредит № 5340147 від 11 листопада 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до частини 6 статті 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26 березня 2024 року та додаткова угода до нього укладені у письмовій формі, завірені у належний спосіб та подані до суду через підсистему Електронний суд. 
Електронна форма подання письмового доказу сама по собі не ставить під сумнів існування оригіналу документа, з огляду на підтвердження позивачем копії письмового доказу оригіналу. Відповідач ж не навів жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили про невідповідність копії доказу оригіналу, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч. 6 ст. 95 ЦПК України.
Реєстр боржників від 10 вересня 2025 року до договору відступлення прав вимоги №104-МЛподаний у виді витягу лише відносно ОСОБА_1 , оскільки для вирішення цього спору інша частина документа, яка стосується решти боржників, не має значення. 
Відтак наведенні вище докази є належними, допустимими. Підстав для сумніву щодо достовірності цих доказів відповідач не навів, а суд не встановив.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, на що покликався відповідач, не свідчить про не набуття позивачем права вимоги за договором. За таких обставин боржник, який виконав свій обов`язок первісному кредитору вважається таким, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» зазначено, що автентифікація - це електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом - алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Загалом підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів, який не обов`язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов`язувався.
Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5340147 від 11 листопада 2023 року в електронній формі. 
Відповідач вказав про неможливість врахування як доказу - договору про споживчий кредит з огляду на подання його до суду у паперовій копії, а не в оригіналі.
Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, суд враховує наступні обставини та норми закону.
Частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Дослідженні судом докази, зокрема анкета-заява на кредит та заява на отримання кредиту із сайту miloan.ua (арк.спр.12, 13 на звороті) містять персональні дані відповідача, номер телефону НОМЕР_4 , електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані паспорта - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , ІР адресу з якої подано заяву, канал залучення, опис процесу оформлення та розгляду заяви (погодинна та щохвилинно), платіжну карту позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту - MASTERCARD DEBIT STANDART НОМЕР_3.
Кредитні кошти у розмірі 4000 грн були перераховані відповідачу ОСОБА_1 на рахунок кредитної карти НОМЕР_3 , що підтверджуються належними та достовірними доказами - платіжним дорученням №114953634 від 11 листопада 2023 року (арк. спр. 14 на звороті) та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (арк.спр.74).
Суд встановив, що договір про споживчий кредит підписаний ОСОБА_1 11.11.2023 o 09:17 год. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) 269026, який є вбудованим в електронний договір, тобто факт його використання є очевидним, а зміст договору є зафіксованим (ч. 1 ст.207 ЦК України). 
На виконання ухвали суду позивач надав оригінал електронного договору з додатками в електронній формі (арк.спр.97), властивості документа якого вказують, що з часу його підписання договір не змінювався.
У частинах першій та другій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. 
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором свідчить про волю сторін договору, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, засвідчує ідентифікацію сторін та є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору та отриманням кредиту.
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони, а не лише на позивача. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Отже, факт укладення кредитного договору в електронній формі та отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним та відповідачем не спростованим.
Крім того суд зауважує, що відповідач ОСОБА_1 у поданих до суду заявах жодного разу не вказував, що він не укладав кредитний договір та не отримував кредитних коштів від ТОВ «Мілоан», покликаючись лише на ненадання позивачем доказів на підтвердження цих обставин. 
Суд установив, що кредитні кошти відповідач ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі у зв`язку із чим на правовідносини, які виникли між сторонами поширюється дія Закону України  «Про споживче кредитування».
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У пункті 1.5.1 кредитного договору зафіксовано право позичальника на комісію за надання кредиту за ставкою 10 % від суми кредиту, тобто 400 грн. Комісія за надання кредиту - це одноразова винагорода, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту). 
Комісія за надання кредиту визначена умовами договору та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту). 

Відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання за кредитним договором, оскільки не повернув отримані кредитні кошти, проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту ні первісному кредитору, ні позивачу.
Вказані обставини відповідач не заперечував.
Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, загальна прострочена заборгованість за кредитним договором становить 14574,50 грн, з яких: тіло кредиту - 4000 грн, сума процентів за користування кредитом - 10174,50 грн, комісія за надання кредиту - 400 грн (арк.спр.16). 
Нарахування процентів за користування кредитом здійснено в межах строку кредитування (105 днів) за відсотковою ставкою 1,65 % за період з 11 листопада 2023 року до 26 листопада 2023 року (15 днів х 66 грн = 990 грн), за період з 27 листопада 2023 року до 04 січня 2024 року за ставкою 3,50% (39 днів х 140 грн=5460 грн), за період з 05 січня 2024 року до 24 лютого 2024 року за ставкою 2,3% (51 день х 92 грн=4692 грн) (арк.спр.15). 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24 грудня 2023 року згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про надання споживчого кредиту № 5340147 укладений 11 листопада 2023 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому на нього поширюється п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2 договору сторонами погоджена стандартна фіксована процентна ставка за користування кредитом - 3,50% в день та знижена процентна ставка за кредитом в розмірі 1,65 % в день.
Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Згідно з п. 1.5 договору, денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 4,28% (17990/4000)/105Х100%=4,28%).
Таким чином, з урахуванням положень п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», розрахунок заборгованості за відсотками за договором про надання споживчого кредиту з 24 грудня 2023 року слід проводити з урахуванням максимальної денної процентної ставки 2,5 %.
Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки, заборгованість за процентами за період з 24 грудня 2023 року до 04 січня 2024 року складає 1200 грн (4000 грн х 2,5 % х 12 днів), а не 1680 грн, як зазначено у розрахунку заборгованості. З 05 січня 2024 року до 24 лютого 2024 року первісний кредитор здійснював нарахування процентів, виходячи із відсоткової ставки 2,3, що не суперечить закону.
Отже, загальна заборгованість відповідача за процентами склала 10662 грн, з яких: за період з 11 листопада 2023 року до 26 листопада 2023 року становить 990 грн (15 днів х 66 грн = 990 грн), за період з 27 листопада 2023 року до 23 грудня 2023 року становить 3780 грн ( 27 днів х 140 =3780 грн), за період з 24 грудня 2023 року до 04 січня 2024 року становить 1200 грн (12 днів х 100 грн=1200 грн), за період з 05 січня 2024 року до 24 лютого 2024 року становить 4692 грн (51 день х 92 грн=4692 грн). 
Водночас позивач просить стягнути з відповідача 10 174,50 грн процентів за користування кредитом, а тому з урахуванням меж позовних вимог, до стягнення з відповідача підлягає саме 10 174,50 грн процентів за користування кредитом, тіло кредиту у розмірі 4000 грн та комісія за надання кредиту у розмірі 400 грн, а всього 14574,50 грн.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. 
Доводи відповідача про незаконність нарахування позивачем пені та зміну відсоткової ставки за кредитним договором, суд відхиляє як безпідставні, оскільки вимог про стягнення неустойки не заявлено, а зміна відсоткової ставки за договором не здійснювалась, оскільки вона є фіксованою.
Твердження відповідача про те, що позивач уже звертався до суду із аналогічним позовом (справа № 676/7302/25) не відповідають дійсності, оскільки предметом спору у справі № 676/7302/25 було стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит №103728577 від 17 березня 2023 року, тобто за іншим договором.
Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. 
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн.
Позивачем ТОВ «ФК Кредит-Капітал» в особі Лобідзе Д.В. 01 липня2025 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 з адвокатським об`єднанням «Апологет». За умовами п.п. 1.1-1.3, 2.4 договору ТОВ визначає адвокатське об`єднання своїм представником, в тому числі в судах загальної юрисдикції для комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вартість наданих послуг за одну справу становить 8 000 грн. Відповідно до акту наданих послуг №Д/11906 від 11 грудня 2025 року, детального опису наданих послуг, АО «Апологет» надало клієнтові ТОВ «ФК Кредит-Капітал» послуги, пов`язані із наданням усної консультації, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта, складання позовної заяви та подання її до суду щодо відповідача ОСОБА_1 , на що витрачено 6 год 30 хв. Вартість послуг - 8 000 гривень (арк.спр.30 на звороті-31). 
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу до 4 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з ціною позову та виконаною адвокатом роботою у цій справі згідно з актом про надання юридичної допомоги.
Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (14574,50 грн), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2422,40 грн (3 028 х 0,8=2422,40 ) та 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», прострочену заборгованість за договором про споживчий кредит №5340147 від 11 листопада 2023 рокуу розмірі 14 574 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривні 50 коп., з яких: 4 000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 10174,50 гривень - заборгованість за процентами, 400 - заборгованість за комісією. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»2 422(дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього - 6 422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. Смаль - Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, код ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ,РНОКПП - НОМЕР_6 . 

Суддя А.  О.  Олійник