МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД 
МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К 
іменем України
Справа № 210/518/26 
Провадження № 1-кп/210/479/26 
30 березня 2026 року 
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: 

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 

потерпілої: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої, - адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №12025041710000814 від 02 вересня 2025 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, маючої професійно-технічну освіту, працюючої в Криворізькій гімназії №69 помічником кухаря, одруженої, маючої неповнолітніх дітей, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині повинно належати право на здоровий ріст і розвиток, належне харчування, житло; дитина повинна рости під відповідальністю своїх батьків у всякому випадку в атмосфері любові, морального і матеріального забезпечення; дитина повинна бути захищеною від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості та експлуатації; дитині, яка є неповно справною фізично, психічно або соціально, мають бути забезпечені спеціальні режим, освіта і піклування, необхідні з огляду на її особливий стан; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання, і ця відповідальність лежить перш за все на її батьках. 

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

ОСОБА_6 будучи матір`ю малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період часу з 26 березня 2024 року до 02 вересня 2025 року, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст.51 Конституції України, ст.11 та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 та ст.180 Сімейного Кодексу України, які зобов`язують батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність, готувати їх до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, нести відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своїми малолітніми дітьми, не забезпечувала безпечних умов їх перебування за місцем проживання, за що неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. 

26 березня 2024 року, о 14:30год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_3 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що виразилось у незабезпеченні дітей належними умовами проживання. Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

29 січня 2025 року, о 13:40год. громадянка ОСОБА_6 , 1986 року народження перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме не створила неналежні умови проживання дітей. Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2025 року, ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

22 травня 2025 року, о 09:55год., ОСОБА_6 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню 5 дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме станом на 22 травня 2025 року, на 09:55год., за адресою: АДРЕСА_5 , не створила належних умов для життя та розвитку дітей. Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2025 року, ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_6 з малолітніми дітьми отримували соціальні послуги у Криворізькому міському центрі соціальних служб з 17 квітня 2025 року, як сім`я, що перебуває в складних життєвих обставинах через низьку обізнаність матері щодо виховання дітей та безвідповідальне ставлення до батьківських обов`язків, відсутність умов для повноцінного розвитку дітей, відсутність режиму харчування та відпочинку, низький дохід сім`ї.

ОСОБА_6 після неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності належних висновків не зробила, не виконала покладені на неї обов`язки по догляду за дітьми не забезпечила належних умов їх проживання, збереження життя і здоров`я, що спричинило тяжкі наслідки.

02 вересня 2025 року, з 13 години 36 хвилин до 14 години 30 хвилин, ОСОБА_6 не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча повинна була і могла їх передбачити, не зважаючи на малолітній вік дітей, які об`єктивно позбавлені можливості самостійно піклуватися про свою безпеку, наявність у житловому приміщенні джерел підвищеної небезпеки, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю дітей залишених без нагляду, знехтувала батьківськими обов`язками, залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , без нагляду дорослих, покинувши приміщення квартири та закривши вхідні двері квартири на замок.

02 вересня 2025 року, приблизно о 14год. 13хв. у коридорі вказаної квартири виникла пожежа, причина якої відповідно до Дослідно-випробувальної лабораторії Державної служби України з надзвичайних ситуацій Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області №088/2025 від 04 вересня 2025 року, пов`язана з великими перехідними опорами в електромережі.

Малолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в силу свого віку під час виникнення небезпеки для життя не змогли самостійно вжити заходів до збереження та врятування власного життя під час пожежі.

02 вересня 2025 року, приблизно о 14год. 30хв. під час ліквідації пожежі у вказаній квартирі було виявлено тіла двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 настала в наслідок опікового шоку, термічних опіків із залученням 60-69% поверхні тіла.

Смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала в наслідок опікового шоку, термічних опіків із залученням 70-79% поверхні тіла. 

Злісне невиконання ОСОБА_6 своїх батьківських обов`язків по догляду за малолітніми дітьми, залишення їх без будь-якого нагляду спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті її двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без нагляду матері, а також інших дорослих осіб у приміщенні квартири, в якій виникла пожежа.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.166 КК України, за ознаками злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

30 березня 2026 року, на підставі ст.473 ч.1 КПК України, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 30 березня 2026 року, укладеної між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 , зі згоди потерпілої ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.166 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ст.166 КК України, у виді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.473, ст.474 ч.4 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою вину за ст.166 КК України, та надала суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, згода обвинуваченої на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 , щиро розкаялася у вчиненому, а також враховуючи відсутність обтяжуючих обставин відповідно до ст.67 КК України, наявність місця реєстрації та постійного проживання, її міцні соціальні зв`язки, а також те, що обвинувачена раніше не судима. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпіла ОСОБА_5 будучи присутньою у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Претензій потерпіла до обвинуваченої не має. Цивільний позов заявляти наміру не має.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам ст.472 КПК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого обвинуваченою правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом не встановлено визначених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Обставинами, що згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , згідно ст.67 КК України не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_13 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, одружена, має неповнолітніх дітей, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває, має місце реєстрації та постійного проживання, роботи, потерпіла претензій до обвинуваченої не має.

Отже, наявні пом`якшуючі обставини, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, оскільки укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам цього закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст.166 КК України є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою виконуються, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченої, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2026 року, та призначити узгоджене покарання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Статтею 118 ч.3 КПК України визначено, що витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченої ОСОБА_6 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення: судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/35073-ФХД від 12 вересня 2025 року, у розмірі 3565,60грн.; судової експертизи провідників з ознаками короткого замикання №СЕ-19/108-25/25000-КЗ від 11 листопада 2025 року, у розмірі 6239,80грн.; судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-26/2518-ФХД від 26 січня 2026 року, у розмірі 3565,60грн.; судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/46133-ПТ від 30 січня 2026 року, у розмірі 10696,80грн., а всього 24067,80грн. 

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України від 30 березня 2026 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_7 , зі згоди потерпілої ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та призначити їй покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену орлову ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік 06 (шість) місяців, зобов`язавши її на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№37, том №1, а саме пожежне сміття, яке поміщено до сейф пакету №5800860, та згідно квитанції №2456 від 10 жовтня 2025 року, зберігається в камері схову речових доказів Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вирком законної сили, знищити.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№226, том №2, а саме фрагмент дошки підлоги в місці звуглення в загальній кімнаті, який поміщено до спец.пакету експертної служби №5725679, та звуглений фрагмент дошки підлоги в місці звуглення деревини підлоги і зальній кімнаті та зразок підписки (ґрунту) під підлогою в місці її звуглення, який поміщено до спец.пакету експертної служби №5808704, та згідно квитанції №2507 від 06 січня 2026 року, зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вирком законної сили, знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення: судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/35073-ФХД від 12 вересня 2025 року, у розмірі 3565,60грн.; судової експертизи провідників з ознаками короткого замикання №СЕ-19/108-25/25000-КЗ від 11 листопада 2025 року, у розмірі 6239,80грн.; судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-26/2518-ФХД від 26 січня 2026 року, у розмірі 3565,60грн.; судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/46133-ПТ від 30 січня 2026 року, у розмірі 10696,80грн., а всього 24067,80грн., на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Матеріали кримінального провадження №12025041710000814 від 02 вересня 2025 року,, залишити при матеріалах справи №210/518/26, провадження №1-кп/210/479/26.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, її захиснику, потерпілій та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Повний текст вироку складено 30 березня 2026 року. 

Суддя: ОСОБА_1