ЄУН 174/346/26
н/п 1-кп/174/59/2026
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
24 березня 2026 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження № 12026046150000006 від 11.02.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, освіта професійно технічна, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , солдата на посаді - стрільця 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти піхотного батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Солдат ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її на посаді стрільця 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, в порушення вимог ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Згідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства, однак, вчинив кримінальний проступок проти здоров`я особи.
10.02.2026 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_3 перебував біля кімнати АДРЕСА_2 , де також знаходилась його колишня співмешканка ОСОБА_4 , з якою до 12.12.2025 вони перебували у сімейних відносинах як особи, які спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою.
У вказаний день, час та в зазначеному місці між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка,у ході якої у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.02.2026 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, у коридорі поблизу кімнати №53 будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи спільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти ОСОБА_4 та у безпосередній близькості до неї, наніс один удар відкритою долонею правої руки в ділянку лівого вуха останньої, від чого потерпіла відчула фізичний біль, втратила рівновагу та впала на підлогу.
Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи у положенні стоячи над ОСОБА_4 , наніс їй не менше трьох ударів ногами в ділянку стегон обох ніг, після чого самостійно припинив вчинення протиправних дій.
У результаті умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі зовнішньої поверхні правого стегна та на шкірі правої сідниці, які згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду разом клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні в порядку вимог ст.302 КПК України.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 від 19.03.2026, складену за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також його ознайомлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Захисником підтверджено, що надана ОСОБА_3 згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні є добровільною.
Крім цього, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 від 19.03.2026, в якій вона зазначає, що згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
У вказаній заяві ОСОБА_4 зазначила, що їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в порядку передбаченому ч.2 ст.381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Дослідивши матеріали кримінального провадження № 12026046150000006 від 11.02.2026, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно, не одружений, на утриманні дітей не має, за допомогою до лікаря психіатра не звертався, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття. 
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, відповідно до вимог ст.67 КК України.
Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні. 
Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому - відсутні.
У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 12.02.2026, оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 12.02.2026; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 19.03.2026 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 12.02.2026, оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 12.02.2026; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 19.03.2026 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1