Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Справа№200/1766/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, м.Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 106) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2025 п/с№914210143810 про відмову у виплаті на поховання ОСОБА_2 , зобов`язання виплатити допомогу на поховання. 
В обґрунтування зазначено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2025 по справі №946/125/25, яке набрало законної сили 28.10.2025 вирішено оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим. Вважає наявним право на отримання допомоги на поховання у зв`язку із смертю свого чоловіка. 
На підтвердження сплати судового збору у розмірі 1332 грн надана квитанція від 26.02.2026.
16 березня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі призначено розгляд справи за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду належним чином засвідчені копії заяви про надання допомоги на поховання з додатками, зобов`язано ОСОБА_1 надати суду пояснення, в яких зазначити: 1) чи здійснювала ОСОБА_1 поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2) якими документами підтверджується факт здійснення поховання позивачем померлої особи.
На виконання вимог ухвали суду позивачем надані пояснення в яких зауважено, що тіло чоловіка ОСОБА_2 залишилося на місці загибелі в м.Торецьк Донецької області. Обряд поховання здійснювався 02.11.2024 відповідно до православної традиції через заочне відспівування протоієреєм Миколаєм Вельчевим, настоятелем Православної Свято-Ільїнської церкви села Василівка Болградського району Одеської області. Сім`єю прийнято рішення встановити для загиблого чоловіка кенотаф, як це передбачає Закон України «Про похоронну справу». Кенотаф є символічною меморіальною спорудою, що споруджена для збереження родинної та суспільної пам`яті про померлого на місці, де відсутнє тіло (останки, прах) померлого. На підтвердження здійснення обряду заочного відспівування додано довідку від 02.11.2024 складену настоятелем Свято-Ільїнської церкви. 
Відповідачем надано відзив в якому зазначено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), чоловік заявниці, перебував на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Торецьк як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058). Пенсійна справа знята з обліку з 01.11.2025 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи, що особа оголошена померлою за Рішення суду, комплекс заходів, передбачених статтею 2 Закону №1102 не здійснювався (поховання ОСОБА_2 не проводилось), підстави для нарахування та виплати допомоги на поховання відсутні. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області прийнято рішення від 26.09.2025 по справі №946/125/25 яким заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задоволено. Оголошено померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Датою оголошення померлим ОСОБА_2 вважаєтьмя день набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало чинності 28.10.2025.
З рішення вбачається, що заявницею повідомлено про те, що вона є дружиною ОСОБА_3 та проживала з чоловіком в м.Торецьк. 26.06.2024 розпочався обстріл міста, у зв`язку з чим вони виїхати до родичів в м.Костянтинівка. Чоловік був змушений повернутися в м.Торецьк. Згодом сусідка повідомила про те, що ймовірно автомобіль чоловіка потрапив під обстріл, при цьому в автомобілі бачили ОСОБА_2 без ознак життя. 29.06.2024 внесено відомості до реєстру за №12024052380000240 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Досудове розслідування триває, оскільки в м.Торецьк ведуться активні бойові дії, які унеможливлюють виїзд слідчо-оперативної групи на місце події.
Ізмаїльськім відділом державної реєстрації актів цивільного станову в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено актовий запис від 12.11.2025 №11 про смерть ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 12.11.2025. Дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13 листопада 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась із заявою про виплату допомоги на поховання. 
Для оформлення допомоги на поховання надані наступні скановані оригінали документів: заява щодо виплати допомоги на поховання від 13.11.2025 за №5322; е-паспорт (ID-картка) ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , виданий 30.07.2024 органом 5119 ДМС України; витяг з реєстру територіальної громади від 06.11.2025 №2025/016390168; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 12.11.2025 серія НОМЕР_3 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 12.11.2025 №00054732171; рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2025 справа №946/125/25 про оголошення ОСОБА_2 померлим.
За результатом розгляду заяви від 13.11.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 19.11.2025 П/С№914210143810 про відмову у виплаті допомоги на поховання. Відмова обумовлена тим, що заявниця ОСОБА_1 не має можливості надати документального підтвердження про здійснення поховання померлого ОСОБА_2 , оскільки в рішенні суду зазначено, що про факт смерті пенсіонера заявниці дізналася від колишньої сусідки. Враховуючи, що особа оголошена померлою за Рішення суду, комплекс заходів, передбачених статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 №1102-IV не здійснювався (поховання ОСОБА_2 не проводилось), підстави для нарахування та виплати допомоги на поховання відсутні.
Не погодившись із рішенням управління позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 10 липня 2003 року №1102-IV «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон №1102-IV) визначає загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1102-IV усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене у: згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину; згоді чи незгоді на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів; побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації; дорученні виконати своє волевиявлення певній особі; іншому дорученні, що не суперечить законодавству.
Згідно зі статтею 13 Закону №1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно зі статтею 53 Закону №1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Суд зазначає, що пунктом 5.1. розділу V «Звернення за допомогою на поховання» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (у редакції, чинній на дату звернення позивача з заявою про виплату допомоги на поховання) (далі Порядок №22-1), особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за №691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Згідно з пунктом 5.2. Порядку №22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Суд зауважує, що інших підстав для невиплати допомоги на поховання Порядком №22-1 не передбачено.
При цьому розмір допомоги на поховання пенсіонера складає розмір двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України від 16 грудня 1993 року №3721-XII «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь-якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами.
Суд зауважує, що перебування на обліку в пенсійному управління та отримання померлим пенсії не є спірною обставиною у справі.
Відмова у виплаті допомоги обумовлена тим, що чоловік заявниці ( ОСОБА_2 ) оголошений померлим за Рішення суду, у зв`язку з чим відповідач зазначив, що заявницею не здійснювався комплекс заходів, передбачених статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 №1102-IV.
Суд вважає неприйнятною таку відмову у виплаті передбаченої Законом №1058-IV допомоги на поховання оскільки вона ґрунтується на припущеннях.
Так, за змістом статті 1 Закон №1102-IV термін поховання включає в себе комплекс заходів, зокрема, спрямованих на: 
забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла);
забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є;
створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань;
організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих);
надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.
Поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству (ст.2 Закон №1102-IV).
Суд вважає слушними доводи позивача, про те що ним здійснювались заходи поховання, зокрема організовано заочне відспівування померлого. Також, позивач вважає за необхідне встановити символічну меморіальну споруду задля збереження родинної та суспільної пам`яті про померлого на місці, де відсутнє тіло померлого.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про виплату допомоги на поховання, надавши перелік документів згідно з пунктом 5.1 розділу V Порядку № 22-1.
Відтак, позивач виконала усі умови, визначені Законом № 1058-IV та Порядком № 22-1, у зв`язку із чим підстави для відмови у виплаті спірної допомоги у відповідача відсутні.
Суд акцентує увагу на тому, що згідно наведених вище норм виплата вказаної допомоги пов`язується з поховання пенсіонера, при цьому термін «поховання» включає в себе комплекс заходів, які здійснюються після смерті людини, і право на виплату допомоги має особа, яка здійснила поховання.
Враховуючи, що завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України, судом оцінювались саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті рішення від 19.11.2025 П/С№914210143810 про відмову у виплаті допомоги на поховання за результатами розгляду заяви від 13 листопада 2025 року.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області від 19.11.2025 П/С№914210143810 про відмову у виплаті допомоги на поховання за результатами розгляду заяви від 13 листопада 2025 року не відповідає критеріям, визначеним статтею 2 КАС України, відповідно, є необґрунтованим та протиправним, отже, позовні вимоги в частині його скасування підлягають задоволенню.
З метою повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1332 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, при цьому за подання позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1331,20 грн, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2025 П/С№ НОМЕР_5 про відмову у виплаті допомоги на поховання.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, м.Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 106) здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) допомогу на поховання пенсіонера ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області області (код ЄДРПОУ 13486010, м.Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 106) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош