Справа № 727/15075/25
Провадження № 2-а/727/84/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
27 лютого 2026 року
Шевченківський районний суд міста Чернівців у складі:
головуючої судді Бойко М.Є.,
за участю:
секретаря судових засідань Васківчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №4980 у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року адвокат Пилип`юк О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Чернівці із позовною заявою про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4980 від 19.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП.
В обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено наступне .
19.12.2024 року постановою № 4980 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - полковника ОСОБА_2 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн., оскільки ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 05.01.2023 р. по 25.11.2024 р. не повідомив цей відділ про наявність у нього права на відстрочку від мобілізації на військову службу, а саме - про те, що його дружина є особою з інвалідністю II групи. Такими своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 7 ч. 3 ст. 1, абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. та підпункту 8 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, тобто, правила військового обліку в особливий період, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2022 №289 солдата ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.12.2022 №215 у зв`язку з наявністю в нього дружини з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, а 15.12.2022 року - взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, в особовій справі ОСОБА_1 , яка була надіслана за місцем проживання останнього - до ІНФОРМАЦІЯ_3 під час його звільнення з військової служби згідно вимог п.8 розділу ХIV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року № 280, містяться відомості про те, що дружина позивача є особою з інвалідністю.
Крім того, станом на час взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 15.12.2022 року взагалі не існувало Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, останній затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, а тому обов`язок щодо повідомлення про наявність в нього підстав для відстрочки у позивача був відсутній.
З огляду на вказане в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. При цьому представник позивача також зазначив, що станом на 05.01.2023 року, тобто на дату, з якої ОСОБА_1 не повідомив про наявність у нього підстав для відстрочки, діяла інша редакція ст. 210 КУпАП, в якій відсутня частина третя, що свідчить про неправильність кваліфікації його дій відповідачем.
Також у позові зазначено про те, що, на думку позивача, оскаржувана постанова підлягає скасуванню і з тих підстав, що її винесено поза межами встановленого ст. 38 КУпАП строку для накладення адміністративного стягнення, крім того, відповідач міг отримати відомості про його особу самостійно - з державних електронних реєстрів, інформація про інвалідність дружини не входить до переліку персональних даних військовозобов`язаного згідно ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Одночасно представник позивача просить суд у позовній заяві поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 4980 від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП як пропущений з поважних причин, оскільки про її існування позивачу стало відомо лише 18.11.2025 року та тільки цього дня ним було отримано копію цієї постанови.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №4980 у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП було повернуто позивачу за відсутністю підстав для поновлення строку до адміністративного суду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2026 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 грудня 2025 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
24.02.2026 року представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи на безпідставність вимог позову, пропуск позивачем строку на оскарження постанови, оскільки він був присутній при складанні відносно нього протоколу № 6/486 від 02.12.2024 року, а тому належним чином повідомлений про дату розгляду справи, а також про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та правомірність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , зважаючи на те, що позивач, будучи військовозобов?язаним, у період з 05.01.2023 року по 25.11.2024 не повідомив у семиденний строк органи, в яких він перебуває на військовому обліку ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), про зміну своїх персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, а також не надав зазначеним органам документи, що підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а саме про наявність в нього дружини з інвалідністю другої групи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку .
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст. 210 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як визначено у статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Статтею 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210 КУпАП).
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210 КУпАП). 
Відповідно до протоколу №6/486 про адміністративне правопорушення від 02.12.2024 року ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним та перебуваючи на військовому обліку в шостому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин і всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, в період з 05.01.2023 р. по 01.12.2024 р. не повідомив зазначений відділ про наявність у нього права на відстрочку від військової служби під час мобілізації, а саме про те, що його дружина є особою з інвалідністю ІІ групи. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 7 ч. 3 ст. 1, абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25.03.1992 N?2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N?1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку в особливий період.
Відповідно до постанови №4980 від 19.12.2024 року ОСОБА_1 за порушення ним вимог абзацу 7 ч. 3 ст. 1, абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» N?2232-ХII від 25.03.1992 р. та підпункту 8 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N? 1487 від 30.12.2022, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.
Згідно вимог абзацу 7 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.
Згідно вимог абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
У відповідності до підпункту 8 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 N? 1487, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
Згідно вимог п.8 розділу ХIV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року № 280, в редакції, яка діяла на час звільнення у запас ОСОБА_3 , під час звільнення офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби їхні особові справи пересилаються:
перші примірники:
під час звільнення в запас або відставку з правом на пенсію - до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя;
під час звільнення в запас без права на пенсію - до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання;
другі примірники особових справ офіцерів - до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. До цих примірників обов`язково долучаються витяги з наказів по особовому складу про звільнення.
Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2022 року № 289, ОСОБА_1 , солдата резерву взводу солдатів 37 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого від займаної посади наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.12.2022 року N?215 у запас на підставі пп. "г" п. 2 частини 4 стагті 26 Закону України від 25 03,1992 N? 2232- ХІІ «Про військовий обов?язок і військову службу» через такі сімейні обставини - у зв?язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З графи VI "Відмітки про військовий облік" військового квитка серії НОМЕР_2 від 27.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3  15.12.2022 року.
Крім того, з копії " Резерв+" вбачається, що ОСОБА_1 до завершення мобілізації має відстрочку від призову на підставі п.11.ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в зв`язку із наявністю в нього дружини – інваліда ІІ групи . 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як такий, що має дружину з числа осіб з інвалідністю II групи
Під час складення та надання позивачу відповідних документів обставин не повідомлення останнім про наявність у нього права на відстрочку від військової служби під час мобілізації відповідачем не встановлено, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.
Також, під час розгляду справи жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що під час звільнення його з військової служби в запас, отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідачу було повідомлено усі його персональні дані, зокрема направлено особову справу, в якій містяться відомості про те, що дружина позивача є особою з інвалідністю, за місцем його проживання - до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що передбачено вимогами п.8 розділу ХIV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року № 280.
За таких обставин, відповідач, ухвалюючи спірну постанову, всупереч імперативних вимог статей 7, 9, 247, 251, 252 тощо КУпАП, не дослідив обставини справи, не встановив наявність складу адміністративного правопорушення, не зібрав доказів на підтвердження власної позиції щодо допущення позивачем інкримінованого йому правопорушення, зокрема, які були наявні у розпорядженні самого відповідача.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, у ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч положенням ч.2 ст.77 КАС України, не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому, оскільки відомостей про отримання оскаржуваної постанови позивачем раніше ніж 18.11.2025 року матеріали справи не містять, суд вважає можливим поновити строк на її оскарження як пропущений ОСОБА_1 з поважних причин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №4980 у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №4980 у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП задовольнити.
Скасувати постанову №4980 у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 484,48 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03.03.2026 року.

Суддя М.Є. Бойко