ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/8346/25 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/257/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Аворник Л.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Аворник Л.В. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору про надання правничої допомоги від 15.02.2024 р. місце проживання: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 28 серпня 2025 року о 10 год. 27 хв. , ОСОБА_1 керував транспортним засобом GEELY CK державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Запоріжжя, Комунарський район, по вул. Космічній, біля б. 28 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна білість обличчя. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а саме: в спеціалізованому медичному закладі, у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив положення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Аворник Л.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що вважає її незаконною та необґрунтованою.
Звертає увагу, що матеріали справи не вказують на наявність будь-якої ознаки наркотичного, що визначені діючим законодавством у водія, поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, темп ходи та мови звичайний.
Наголосила, що згідно з відеозаписом події, який був досліджений судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовився надати для дослідження зразки сечі. Проте надати інші зразки у вигляді крові, слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення ознак сп`яніння лабораторних досліджень на визначення стану наркотичного сп`яніння або психотропних речовин, ОСОБА_1 не запропоновано лікарем. А тому, такі дії ОСОБА_1 не можна розцінювати, саме як відмову від проходження медичного огляду.
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки виготовлений не на бланку встановленого зразку, що містить елементи захисту, визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року. Разом із цим, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, тобто вже встановлений факт порушення відповідного пункту ПДР України. Дане правопорушення підпадає під дію п 2.9а ПДР України. В той же час в протоколі зазначається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, який, виходячи з фабули протоколу, не має відношення до вказаної ситуації.
Отже вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказані дві взаємовиключні фабули події, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, а тому не розкрито суть та ознаки складу вчиненого адміністративного правопорушення та безпідставно визначено пункт ПДР України, який нібито порушив ОСОБА_1 .
У зв`язку із вищевикладеним вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом, беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні, а суд не має повноважень самостійно виходити за межі фабули, викладеної в протоколі, самостійно відшукувати докази або встановлювати обставини вчинення правопорушення.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
29 січня 2026 року адвокат Аворник Л.В. звернулася до апеляційного суду з клопотання про об`єднання справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 333/8345/25, №333/8346/25 та 333/8642/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які перебувають в провадженні Запорізького апеляційного суду в одне провадження.
Розглянувши вищевказане клопотання, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, оскільки вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
У даному випадку протоколи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справах № 333/8345/25, №333/8346/25 та 333/8642/25 складені в різні дні, за окремі правопорушення, які не є пов`язаними між собою та містять самостійні склади адміністративних правопорушень.
Одночасно слід зазначити, що нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальної процедури об`єднання справ про адміністративні правопорушення, а також обов`язку об`єднання справ про адміністративні правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через свого захисника – адвоката Аворник Л.В., яка присутня при розгляді справи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Аворник Л.В., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 436486 від 28 серпня 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 серпня 2025 року, з якого вбачається, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук неприродна блідість обличчя. Огляд водія не проводився у зв`язку з відмовою від проходження ( а.с. 3); 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6347 від 28 серпня 2025 року. Відповідно до відомостей якого, ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду, що останній засвідчив власним підписом (а.с. 4);
- відеозаписом, доданим до протоколу (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
За змістом апеляційної скарги, сторона захисту факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не оспорює, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості.
Так, відеозаписом події зафіксовано рух транспортного засобу GEELY CK державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 , його зупинку за порушення ПДР України. Перевірку документів водія, в ході якої поліцейський виявляє у  ОСОБА_1  ознаки наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія, за результатами якого працівником поліції оголошенні ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців, блідість обличчя. Слідує пропозиція  ОСОБА_1  пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на виявлення стану наркотичного сп`яніння, зафіксована згода  ОСОБА_1  на проходження медичного огляду. Прибувши до закладу охорони здоров`я,  ОСОБА_1  лікарем була надана ємність для збору сечі. Проте, біологічний матеріал у вигляді сечі ОСОБА_1 відмовився надавати та відмовився від медичного огляду. Внаслідок чого, ОСОБА_1  запропоновано лікарем повторно здати біологічний матеріал через дві години. Однак, ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. На підставі чого лікарем був складений медичний висновок в якому вказано, що ОСОБА_1  відмовилася від повного медичного огляду. Вказаний висновок ОСОБА_1 підписав без зауважень.
Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1  не запропоновано лікарем надати інші зразки, зокрема у вигляді крові, слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення ознак сп`яніння лабораторних досліджень на визначення стану наркотичного сп`яніння або психотропних речовин, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Так, у п.п. 11,12,13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи не можливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Отже, інші біологічні середовища, зокрема і аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться у випадках, коли неможливо взяти зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не зазначав про своє бажання надати біоматеріал у вигляді крові для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На посилання сторони захисту, що протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки виготовлений не на бланку встановленого зразку, що містить елементи захисту, визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, слід зазначити наступне.
Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому зазначено місце складання; місце і дата вчинення правопорушення; суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; підписи особи, яка склала протокол; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З графи 13 протоколу вбачається, що ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП роз`ясненні, що останній засвідчив власним підписом. 
Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 виготовлений відповідно до Розділу 2 ч. 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, яким передбачено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, що було і зроблено працівниками поліції.
Отже, працівником поліції було дотримано вимоги ст. 256 КУпАП та вищенаведеної Інструкції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що матеріали справи не вказують на наявність будь-якої ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що визначені діючим законодавством є безпідставними, оскільки з матеріалів справи, зокрема з відеозапису події та з направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я вбачається, що за результатами проведеного поліцейським візуального огляду ОСОБА_1 у нього було виявлено наступні ознаки: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, які, як встановлено з відеозапису події, були оголошення водію.
Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Аворник Лариси Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/8346/25