ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 915/70/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., 
за участі секретаря: Купрейчук С.П.,
за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 18.02.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"
на постанову Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2025
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 
у справі № 915/70/25
боржник:  ОСОБА_1 
кредитори: 1. Акціонерне товариство "Сенс Банк", 
2. ОСОБА_2 , 
3. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", 
про неплатоспроможність фізичної особи (боржника)

ВСТАНОВИВ: 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи

1. 22.01.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1  про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. 
1.1. Заявник, посилаючись на відсутність можливості погасити заборгованість перед кредиторами у сумі 2249201 грн 99 коп., просив відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність та призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого 356 від 28.02.2013).

2. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.03.2025 відкрито провадження у справі № 915/70/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1  (PHOKПП: НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 356 від 28.02.2013); призначено попереднє засідання у справі.

3. Для виявлення кредиторів боржника на офіційному сайті Вищого господарського суду України 03.04.2025 оприлюднено оголошення за № 75677 із зазначенням строку заявлення вимог.
3.1. Впродовж строку, визначеного для заявлення грошових вимог, до суду першої інстанції та керуючого реструктуризацією надійшли заяви:
1) ОСОБА_2 , м. Вознесенськ Миколаївської області (вх. №5661/25 від 14.04.2025) про визнання кредиторських вимог до боржника у загальному розмірі 1500000 грн;
2) Акціонерного товариства "Сенс Банк", м.Київ (вх. № 6788/25 від 05.05.2025) про визнання грошових вимог до боржника у сумі у розмірі 448818 грн 08 коп.;
3) Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ (вх. № 6861/25 від 06.05.2025) про визнання кредиторських вимог у сумі 360025 грн 98 коп.
Боржником заявлені вимоги визнано у повному обсязі.

4. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.06.2025 у справі №915/70/25 визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 :
- позачергові вимоги (судовий збір): 1) ОСОБА_2 - 6056 грн; 2) Акціонерного товариства "Сенс Банк" - 4844 грн 80 коп.; 3) Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - 4844 грн 80 коп.;
- вимоги другої черги: 
1) ОСОБА_2 - 1500000 грн (заборгованість за договором позики); 2) Акціонерного товариства "Сенс Банк" - 448818 грн 08 коп. (заборгованість за договорами позики); 3) Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - 338472 грн 37 коп. (заборгованість за кредитними договорами та договором поруки);
- вимоги третьої черги: 1) Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" - 21533 грн 60 коп. (пеня). 
Інші заяви щодо грошових вимог до боржника станом на 17.06.2025 відсутні. 
Призначено судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів/переходу до процедури погашення боргів/ про закриття провадження на 22.07.2025. Цією ж ухвалою зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника провести збори кредиторів та надати до суду рішення зборів кредиторів, оформлене протоколом та прийняте відповідно до вимог ч. 8 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства. Окрім цього, судом зобов`язано керуючого реструктуризацією завчасно до судового засідання надати суду звіт про процедуру реструктуризацію боргів боржника з підтверджуючими документами.

5. 18.06.2025 від боржниці до суду першої інстанції надійшли уточнені декларації про майновий стан боржника за 2022, 2023, 2024, 2025 роки.

6. На виконання вимог суду першої інстанції, викладених в ухвалі від 17.06.2025, керуючим реструктуризацією подано до господарського суду звіт про процедуру реструктуризацією боргів боржника з відповідними додатками (вх. №10520/25).
6.1. Зі звіту керуючого реструктуризацією вбачається, що у виправлених деклараціях боржниця указала достовірні відомості. Також у звіті вказано, що згідно опису (інвентаризації) майна боржника ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) станом на 08.05.202. виявлено наступне майно боржника: 
- грошові кошти на рахунках в сумі 18 864 грн 84 коп.; 
- пенсія в загальному розмірі 33 108 грн 71 коп.; 
- частка в статутному капіталі Фермерського господарства "Агропівдень 2", номінальною вартістю 30 000 грн.
- майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника (земельні ділянки, житлові будинки, квартири, садовий (дачний) будинок, гаражі, інше нерухоме майно) загальною кількістю 2 одиниці:
* житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 75.5, житлова площа (кв.м): 16.5 адреса: АДРЕСА_1 ;
* земельна ділянка Кадастровий номер: 4822080800:01:000:0051 Опис об`єкта: Площа (га): 0.0545. Адреса: АДРЕСА_1.

7. 24.06.2025 керуючим реструктуризацією, відповідно до п. 1-2 Перехідних та прикінцевих положень Кодексу України з процедур банкрутства, направлено всім кредиторам запит з проектом рішення із запропонованого питання:
1. Розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника.
2. Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника. Прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
3. Прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.
4. Розгляд та схвалення звіту про нарахування та сплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Захар?євої Я.В. за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 915/70/25.

8. Станом на 10.07.2025 на адресу керуючого реструктуризацією надійшли прийняті рішення від кредиторів:
1. Від Акціонерного товариства "Сенс Банк", м. Київ надійшло рішення від 10.07.2025, у відповідності з яким кредитором прийняті наступні рішення:
- по першому питанню порядку денного вирішено: Акціонерне товариство "Сенс Банк", м. Київ голосує "ЗА" прийняття звіту до відома та його затвердження;
- по другому питанню порядку денного вирішено: Акціонерний товариство "Сенс Банк", м. Київ голосує "ПРОТИ" схвалення плану реструктуризації боргів боржника та пропонує направити запропонований проект плану на доопрацювання боржнику.
Акціонерне товариство "Сенс Банк", м. Київ голосує "ПРОТИ" переходу до процедури погашення боргів через її недоцільність за відсутності ліквідаційної маси.
Акціонерне товариство "Сенс Банк", м. Київ голосує "ПРОТИ" закриття провадження у справі по третьому питанню порядку денного вирішено: залишитись на стадії реструктуризації.
- по четвертому питанню порядку денного вирішено: Акціонерний банк "Сенс Банк", м. Київ голосує "ЗА" затвердження звіту і "ЗА" виплату винагороди на користь арбітражного керуючого, а також понесених ним витрат, за рахунок авансування, внесеного боржником на депозитний рахунок суду.
2. Від ОСОБА_2 , м. Вознесенськ Миколаївської області надійшло рішення від 07.07.2025, у відповідності з яким кредитором прийнято наступні рішення:
- по першому питанню прийнято рішення: схвалити звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника.
- по другому питанню прийнято рішення: відмовити у схваленні плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та звернутись до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника. Уповноважити арбітражного керуючого Захар`євої Я.В. на подання клопотання до суду.
- по третьому питанню прийнято рішення: звернутись до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням про призначення керуючим реалізацією у справі №915/70/25 арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну (свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого № 356 від 28.02.2013). Уповноважити арбітражного керуючого Захар`єву Я.В. на подання клопотання до суду.
- по четвертому питанню прийнято рішення: схвалити звіт керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 11.03.2025 по 24.06.2025 рік.
Таким чином, з урахуванням ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства (більшістю голосів) зборами кредиторів боржника ОСОБА_1 прийнято рішення, оформлені протоколом № 1/25 від 10.07.2025:
1. Прийняти до відома звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника.
2. Відмовити у схваленні плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та звернутись до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника. Уповноважити арбітражного керуючого Захар`євої Я.В. на подання клопотання до суду.
3. Звернутись до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням про призначення керуючим реалізацією у справі № 915/70/25 арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну (свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого № 356 від 28.02.2013 р.). Уповноважити арбітражного керуючого Захар`євої Я.В. на подання клопотання до суду.
4. Схвалити звіт керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 11.03.2025 по 24.06.2025 рік.

9. Матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

10. Протоколом зборів кредиторів боржника ОСОБА_1 від 10.07.2025 № 1/25, зокрема, у схваленні плану реструктуризації боргів відмовлено, та вирішено звернутися з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника.

11. 16.07.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом, введення процедури погашення боргів боржника, призначення керуючим реалізацією арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну (свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого № 356 від 285.02.2013).

12. 17.07.2025 керуючим реструктуризацією сформовано звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, у якому заявником викладено вимогу "затвердити звіт про нарахування та сплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Захар`євої Я.В. за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 915/70/25 за період з 11.03.2025 по 24.06.2025, з яких загальна сума грошової винагороди складає 52648 грн 13 коп., витрати понесені арбітражним керуючим складають 360 грн. 
Короткий зміст оскаржуваних рішень 
13. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2025 у справі №915/70/25, яку залишено без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2025, зокрема, припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 (PHOKПП: НОМЕР_1 ); припинено повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого арбітражного керуючого Захар`євої Яни Василівни; визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом; введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Захар`єву Яну Василівну; зобов`язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Верховного Суду на веб - порталі "Судова влада України" в мережі Інтернет повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів фізичної особи; встановлено керуючому реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Захар`євій Яні Василівни основну грошову винагороду у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень та інше.
13.1. Судові рішення мотивовані тим, що майновий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами кредиторів, не надано, відтак, погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше, як через введення процедури погашення боргів боржника. При цьому, відсутні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , що передбачені ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14. До Верховного Суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла касаційна скарга на постанову Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 у справі №915/70/25, у якій заявлено вимогу скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі № 915/70/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
14.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України скаржник, як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновків щодо застосування ст.ст. 123, 126, 130 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, ст. 13 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/8306/20, від 25.05.2022 у справі № 903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 25.08.2021 у справі № 925/473/20.
-Також скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України та вказує, що суд не дослідив докази належним чином, як зазначено у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

15. Керуюча реструктуризацією Захар`єва Яна Василівна подала відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Провадження у Верховному Суді

16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/70/25 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025.
17. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 у справі №915/70/25 та призначено до розгляду касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у справі №915/70/25 на 18 лютого 2026 року о 12:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
18. Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке. 

19. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
20. Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для переходу від процедури реструктуризації боргів боржника до процедури погашення боргів.
21. Стаття 6 КУзПБ визначає перелік судових процедур, які застосовуються щодо боржника. Згідно з частиною другою названої статті до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
22. Реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.
23. Погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).
24. За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.
25. Верховний Суд зауважує, що КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.
26. За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
27. Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
28. Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
29. Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
30. Водночас, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).
31. Так, згідно з частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
32. Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
33. У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
34. Положення частини одинадцятої статті 126 КУзПБ кореспондуються з частиною першою статті 130 цього Кодексу, згідно з якою господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
35. Системне тлумачення частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у взаємозв`язку з пунктом 2 частини четвертої статті 122 цього Кодексу приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції частини одинадцятої статті 126 КУзПБ (подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 25.11.2025 у справі № 921/240/23).
36. За змістом частини першої статті 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
37. Водночас, наведена норма статті 130 КУзПБ не повинна застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ.
38. Приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 цього Кодексу є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.
39. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 904/6042/20, від 17.01.2023 у справі №914/3085/21, від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21, у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від них у цій справі.
40. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для переходу до процедури погашення боргів боржника, врахувавши не надання плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами кредиторів та погодженого боржником, недостатність майнових активів для задоволення вимог кредиторів, добросовісність поведінки боржника.
41. Заперечуючи вказані висновки судів попередніх інстанцій, скаржник в касаційній скарзі стверджує про допущені судами порушення норм процесуального права у питанні з`ясування обставин того, що боржник не виконав покладених на нього обов`язків, зокрема, не повідомив про обставини, що стали підставою для звернення до суду, не надав повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів, не надав проект плану реструктуризації боргів та не співпрацював з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту, судова колегія відхиляє, з огляду на таке. 
42. На переконання колегії суддів, твердження скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин у справі, неврахування наданих скаржником доводів і доказів, по своїй суті зводиться до незгоди з наданою судами оцінкою доказам у справі та спрямовані на спонукання Верховного Суду здійснити переоцінку доказів і встановити інші обставини справи ніж ті, які вже встановлені судами в оскаржуваних рішеннях, що в силу положень статті 300 ГПК України виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції. 
43. До того ж, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).
44. Відносно посилання в касаційній скарзі на неврахування висновків Верховного Суду, перелік яких наведених у пунктах 14.1. цієї постанови, колегія суддів зазначає наступне.
45. Неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.
46. Правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.
47. При цьому, для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях, скаржник має навести не особисті міркування щодо незаконності та необґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування конкретної норми права у подібних відносинах не врахували суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи. Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність. 
48. Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
49. Натомість скаржником виокремлені висновки Верховного Суду у згаданих ним в касаційній скарзі постановах із контексту судових рішень, без урахування предмету і підстав спору, досліджуваних судами у зазначених справах доказів та встановлених фактичних обставин, тому в цій частині доводи касаційної скарги відхиляються Судом як безпідставні.
50. Доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій критерію добросовісності боржника, відхиляються колегією суддів як такі, що не узгоджуються зі змістом оскаржуваних судових рішень та встановленими у цій справі обставинами.
51. Заперечуючи добросовісність боржника, скаржником не надано під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції доказів на підтвердження власних доводів. 
52. Посилання в касаційні скарзі на відсутність документального підтвердження обставин, викладених боржником у заяві про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність не можуть бути враховані Верховним Судом, адже у даному касаційному провадженні переглядаються судові рішення про перехід від процедури реструктуризації боргів боржника до процедури погашення боргів, а не про відкриття провадження у цій справі.
53. Відносно клопотання скаржника про закриття провадження, у задоволенні якого було відмовлено судом апеляційної інстанції, колегія суддів враховує встановлені судами обставини у цій справі, надану судами оцінку не тільки діям кредитора щодо незатвердження плану реструктуризації боргів протягом тривалого часу, а й діям боржника щодо виконання ним своїх обов`язків боржника, які не спростовані скаржником. При цьому, незгода кредитора із запропонованим проєктом плану реструктуризації боргів та ненадання відповідного погодження не може слугувати підставою для закриття провадження у справі.
54. Решта аргументів касаційної скарги не впливають на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних у цій справі рішеннях і не доводять протилежного встановленим судами обставинам.
55. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
56. З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані судові рішення ухвалені відповідно до норм чинного законодавства, на підставі встановлених судами обставин і оцінених доказів, що не спростовано викладеними у касаційній скарзі аргументами, у зв`язку касаційна скарга задоволенню не підлягає. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
57. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
58. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
59. Оскільки за результатами касаційного перегляду даної справи доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, а також не встановлено порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та/або матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанов судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат
60. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення. 

2. Постанову Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 у справі № 915/70/25 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік