Справа № 646/10485/25 
Провадження № 2/646/65/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючої судді Чорної Б.М.,
за участю секретаря судового засідання Жадан А.О.,
позивача- ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Заливацької Олени Геннадіївни до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Представником позивача адвокатом Заливацькою О.Г. через систему "Електронний суд" 13.10.2025 року подано до суду позовну заяву, в якій позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . 
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач- ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають та мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 488 від 23.06.2021 ОСОБА_1 визнано наймачем житлової площі, а саме трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 зі складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_2 (брат), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_4 (син), у зв`язку із смертю наймача ОСОБА_6 . Відповідач - ОСОБА_2 є братом позивача та також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає за вказаною адресою вже понад 8 років. Відповідач виїхав за кордон, місце його перебування, наразі, не відомо. Будь-які договори оренди чи користування зазначеною квартирою з ними не укладалися. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у квартирі не має і взагалі ним не цікавиться. Ніяких перешкод у проживанні відповідача за зареєстрованим місцем проживання позивачем не чинилося, він добровільно давно поїхав з квартири. Всі витрати з оплати комунальних послуг за квартиру несе позивач, на підтвердження чого надаються копії квитанцій про їх оплату. Реєстрація місця проживання за зазначеною адресою відповідача здійснює навантаження на позивача, як на особу, яка утримує відповідну квартиру. У звЙ`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого права.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Основ`янського районного суду міста Харкова від 13.10.2025 р. справу передано до розгляду судді Чорній Б.М.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2025 року цивільну справу було залишено без руху.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 22 січня 2026 року цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував.
Представник Харківської міської ради до суду не з`явився, надав пояснення, в яких просив розглядати справу без його участі. Також зазначив, що позивачем не надано доказів щодо з`ясування усіх визначених Житловим кодексом України причин відсутності відповідача понад встановлені законом строки.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 488 від 23.06.2021 ОСОБА_1 визнано наймачем житлової площі, а саме трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 , зі складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_2 (брат), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (син), у зв`язку із смертю наймача ОСОБА_6 (а.с.11)
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, за участю позивача та сусіда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було складено акт про встановлення факту непроживання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_2 , 1985 року народження, від 2 жовтня 2025 року, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №324,325 
Аналогічний акт складено за участю позивача та сусіда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №328,329 . Зі змісту яких вбачається, що відповідач в продовж 8 років не проживає за вказаною адресою.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. 
Згідно зі ст. 71 ЖК України, що був чинний на момент виникнення відповідних правовідносин та звернення позивача до суду (далі - ЖК України), при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. 
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. 
За правилами ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, в зв`язку з чим позовна вимога про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Наявними в матеріалах справи доказами, наданими у судовому засіданні, підтверджено, що відповідач впродовж 8 років не проживає за зареєстрованим місцем проживання, у спірному жилому приміщенні відсутні його особисті речі, він не сплачує за житлово-комунальні послуги, будь-яких витрат по утриманню житла не несе.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Оцінюючи вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, що за своєю суттю є позбавленням права на житло, на предмет пропорційності переслідування легітимної мети відповідно до статті 8 Конвенції, суд приходить до висновку, що відповідач втратив інтерес до спірного житла.
Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази, встановлені під час судового розгляду обставини, враховуючи позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Позивач не вимагає компенсації за понесені ним витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,141,263-265,280-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Заливацької Олени Геннадіївни до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
представник позивача: адвокат Заливацька Олена Геннадіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ХВ №002711 від 25.06.2025 року;
відповідач:  ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Харківська міська рада, місцезнаходження за адресою: м.Харків, майдан Конституції, буд.7, ЄДРПОУ : 04059243. 

Суддя Б.М.Чорна