Справа № 127/31249/25 
Провадження № 33/801/180/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Богачук Ірини Юріївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано винуватим ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн,з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з цією постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Богачук І.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Крім того, вказує, що направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння було складено о 18 год. 30 хв., однак незгода із результатом огляду за допомогою технічного приладу на місці зупинки ОСОБА_1 була висловлена лише об 18 год. 50 хв., тобто скаржник вважає такий доказ недопустимим.
Між тим, адвокат Богачук І.Ю. зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського не долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, як і не зазначено про свідків, які б мали бути присутні під час проведення огляду Кардаша П.П., що, на думку скаржника, свідчить про порушення процедури огляду ОСОБА_1 .
Також разом із апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2025 року, яке мотивоване тим, що вперше апеляційну скаргу було подано у передбачений законом строк. Водночас 28.01.2026 року постановою Вінницького апеляційного суду таку апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки наявність повноважень адвоката Богачук І.Ю. на подання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 не підтверджена належним чином. Разом з тим, після отримання копії постанови апеляційного суду, скаржник одразу подав виправлену апеляційну скаргу.
За таких обставин, скаржник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений із поважних причин та просить його поновити.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, з яких видно, що вперше апеляційна скарга була подана у передбачений законом строк, а також повторно апеляційну скаргу подано без зайвих зволікань, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2025 року необхідно задовольнити.
При цьому апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2025 року о 18:25 год. у м. Вінниця на вул. Келецькій, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, висновок № 0600, результат позитивний - 0,52 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 465993 від 26.09.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).
Роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510, за допомогою якого проводився огляд  ОСОБА_1 , на якій зазначено, що результат тесту - 0,73 проміле (а.с. 4).
Направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2025 року, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1 (а.с. 6).
Висновком № 0600 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 26.09.2025 року, результат огляду: позитивний - 0,52 проміле (а.с. 5).
Рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Козачука А.М., в якому зазначено, що 26.09.2025 рокубуло зупинено транспортний засіб Renault, д.н.з. НОМЕР_1 ,під керуванням водія  ОСОБА_1 , під час спілкування з яким в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, результат огляду – 0,52 проміле (а.с. 9). 
Відеозаписом з камери поліцейського, з якої вбачається, що працівниками поліції повідомлено  ОСОБА_1 наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння сп`яніння, вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на місці зупинки та у медичному закладі (а.с. 10).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За таких обставин та наведеного нормативно-правового регулювання вбачається, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Твердження скаржника про те, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського не долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки такий відеозапис міститься в матеріалах справи, та був досліджений як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.
Із вказаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що  ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у визначеному законом порядку за допомогою технічного приладу, на що він погодився. Результат огляду - 0,73 проміле. Проти результатів такого огляду  ОСОБА_1 заперечував, в результаті чого працівники поліції доставили його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у присутності лікаря. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі – 0,52 проміле.
Після чого, поліцейським був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від отримання копії якого  ОСОБА_1 відмовився.
Досліджений судом відеозапис є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. 
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням Інструкції,  апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки підставою для складання протоколу про адміністративне відносно ОСОБА_1 слугував висновок № 0600 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 26.09.2025 року, що передбачено Інструкцією.
Доводи апеляційної скарги про те, що час складання направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння відрізняється від фактичного, ніяким чином не впливають на допустимість такого доказу, оскільки відповідне направлення за своєю формою відповідає додатку 1 згідно із п. 8 розділу II Інструкції.
Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Встановлені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.
Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Богачук Ірини Юріївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року задовольнити, поновити  ОСОБА_1  строк на оскарження вказаної постанови.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Богачук Ірини Юріївни залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя     О. В. Ковальчук