Провадження № 2/537/536/2026
Справа № 537/8083/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2026 року    м. Кременчук 

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог. 
24 грудня 2025 року АТ «Акцент-Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101717221692052 від 01 червня 2024 року станом на 23 грудня 2025 року у розмірі 43936,27 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31182,61 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 7022,84 грн., заборгованості за пенею у розмірі 5730,82 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог АТ «Акцент-Банк» зазначив, що 01 червня 2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав з Банком кредитний договір №АВН0СТ155101717221692052, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 60000,00 грн. строком на 11 місяців, тобто до 31.05.2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 23.12.2025 року має заборгованість у розмірі 43936,27 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31182,61 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 7022,84 грн., заборгованості за пенею у розмірі 5730,82 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашати заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк». За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 грудня 2025 року позовна заява залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 ЦПК України.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Представник позивача АТ «Акцент-Банк» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Просив розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Проте ОСОБА_1  не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.
11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
01 червня 2024 року ОСОБА_1 підписав електронним цифровим підписом заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101717221692052, підтвердив, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», які розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, інформацією розміщеною на веб-сайті за посиланням www.a-bank.com.ua в повному обсязі відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», а також погодився, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Згідно із зазначеною заявою та паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка» Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на наступних умовах: Вид кредиту – послуга «Швидка готівка». Тип кредиту – кредит строковий. Мета отримання кредиту – придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг. Сума кредиту – 60000,00 грн. Строк кредиту – 12 місяців з 2024-06-01 по 2025-05-31 включно. Процентна ставка (фіксована) – 85% на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості*річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту – 5169155122020728. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 91580,52 грн. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_1 . У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 60000,00 грн. від АТ «Акцент-Банк» підтверджується меморіальним ордером №TR.36608656.195435.65455 від 01.06.2024 року.
Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушує права позивача.
Згідно з наданим розрахунком банку станом на 23.12.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість по договору у розмірі 43936,27 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту – 31182,61 грн., заборгованість за відсотками – 7022,84 грн., заборгованість за пенею - 5730,82 грн., що не спростовано відповідачем.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
ВП ВС неодноразово висловлювала правову позицію щодо необхідності втілення у судовій практиці принципу Jura novit curia («суд знає закони»), зокрема у постановах від 04.12.2019 по справі 917/1739/17, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 04.09.2019 у справі № 265/6582/16-ц. Оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У ст.1054 ЦК України наведено визначення кредитного договору. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У статті 1055 ЦК України наведена форма кредитного договору. 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст.1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. 
У ст.204 ЦК України установлено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
В ст.546 ЦК України установлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).
Умовами Кредитного договору установлено відповідальність у виді сплати неустойки.
Разом з тим відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
А тому, враховуючи, що внаслідок збройної агресії РФ проти України з 24.02.2022 року і по теперішній час в Україні триває воєнний стан, то відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за невиконання умов Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення. Нарахована неустойка підлягає списанню кредитодавцем АТ «Акцент-Банк».
Враховуючи викладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за спірним кредитним договором та прийшов до висновку, що необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101717221692052 від 01 червня 2024 року у розмірі 38205,45 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31182,61 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 7022,84 грн.
А тому позов АТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню на 86,96% (43936,27 грн. х 86,96% = 38205,45 грн.).
Отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. 

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).
Враховуючи, що суд вирішує питання про розподіл судових витрат при ухваленні рішення, а позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволені частково, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати на судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог – 2106,52 грн. (2422,40 грн. х 86,96%= 2106,52 грн.).
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101717221692052 від 01 червня 2024 року станом на 23 грудня 2025 року у розмірі 38205 (тридцять вісім тисяч двісті п`ять) грн. 45 коп., з якої заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31182 (тридцять одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 61 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 7022 (сім тисяч двадцять дві) грн. 84 коп.
Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати на судовий збір у розмірі 2106 (дві тисячі сто шість) грн. 52 коп. 
Інформація про сторони:
позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складений 26.03.2026 року.

Суддя         Мурашова Н.В.