Справа № 638/25126/25
Провадження № 2/638/4355/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В., 
за участю секретаря Дудка Є.М.,
за участю
представника відповідача Чернишова К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:
15.12.2025 позивач – АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2018 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банком взяті на себе зобов`язання виконані у повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти, в свою чергу відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув кредит та відсотки. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути заборгованість та понесені судові витрати. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 вказану справу передано в провадження суду ОСОБА_2 .
За правилами ч. 6 ст. 187 ЦПК України - у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Судом направлено запит.
16.12.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 
12.02.2026 представником відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 подано письмові пояснення, у яких зазначено, що детально ознайомившись з позовною заявою, доказами доданими до неї та їх нормативно-правовим обґрунтуванням, вважаємо, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Позивачем до позову долучено Умови і правила обслуговування в AT "Універсалбанк", які набули чинності з 24.11.2021 та паспорт споживчого кредиту (без дати) . Тобто Умови і правила обслуговування в AT "Універсалбанк", а також тарифи, долучені позивачем до позову були затверджені значно пізніше за формування Анкети-заяви від 14.11.2018 , а відтак Відповідач об`єктивно не міг до таких приєднатися. За відсутності Умов та правил, а також тарифів в редакції на дату формування Анкети-заяви (14.11.2018) неможливо перевірити ані наявність права у Позивача нараховувати відсотки, ані наявність у Відповідача обов`язку їх сплачувати, ані перевірити правильність здійснених нарахувань, що вже є самостійними підставами для відмови в задоволенні позову. Крім цього, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту не містять підпису позичальника (в тому числі цифрового) , а також не містять реквізити, що вони є складовими до Анкети-заяви від 14.11.2018 року, тобто кредитного договору. Долучені до матеріалів позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021року та набули чинності 27.11.2021 року, тобто після підписання Відповідачем Анкети-заяви від 14.11.2018 року. Більше того, такі Умови, як зазначено вище, не містять реквізити та підпис позичальника, а також не містять посилання на кредитний договір, до якого вони входять. З огляду на викладене, можна дійти висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.11.2018 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена користування кредитними коштами. у формі сплати процентів за При цьому,слід врахувати правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 щодо того, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Подібна правова позиція також міститься в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.05.2022 р. у справі № 697/302/20. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків закористування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також відсутні докази наявності заборгованості. Згідно висновків, викладеного в Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21), від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік тафінансову звітність». Сам по собі розрахунок заборгованості, долучений допозовної заяви, не відображає виконаних господарських операцій щодо видачі/списання/сплати кредитних коштів. Відповідач заперечує наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі та звертає увагу, що за відсутності первинних документів неможливо встановити обставини, які напряму впливають на правильність визначення суми заборгованості, зокрема: розмір нарахованої заборгованості, в т.ч. процентів, пені, штрафів, а також дати та порядок здійснення останнім 5 таких нарахувань; розмірсплачених Відповідачем коштів напогашення заборгованості; порядок розподілу позивачем коштів (скільки було направлено на погашення відсотків тіла/штрафів/ пені), сплачених відповідачем на виконання договору. Облік, нарахування заборгованості та порядок розподілу сплачених Відповідачем сум на погашення такої заборгованості, знаходиться поза межами контролю Відповідача, у зв`язку з чим, останній не може надати свій контррозрахунок з об`єктивних причин. На підтвердження надання Відповідачу кредиту та наявності заборгованості за тілом кредиту в сумі 80000,00 грн. Позивачем разом з позовом надано розрахунок заборгованості. Звертаю увагу суду, що згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «AT "Універсалбанк"» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених Відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Сам по собі розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви, не відображає виконаних господарських операцій щодо видачі/списання/сплати кредитних коштів. Відповідач заперечує наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі та звертає увагу, що за відсутності первинних документів неможливо встановити обставини, які напряму впливають на правильність визначення суми заборгованості, зокрема: розмір нарахованої заборгованості, в т.ч. процентів, пені, штрафів, а також дати та порядок здійснення останнім таких нарахувань; розмір сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості; порядок розподілу позивачем коштів (скільки було направлено на погашення відсотків тіла/штрафів/ пені), сплачених відповідачем на виконання договору. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості, на який посилається Позивач в позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. У розрахунку заборгованості зазначено, що розмір заборгованості за наданим кредитом складає 118 108,46 грн. і вказана сума заявлена банком до стягнення. Проте, будь-яких доказів видачі кредитних коштів, підвищення(збільшення) кредитного ліміту разом з позовом у встановлений частиною 2 статті 83, частиною 5 статті 177 ЦПК України строк Позивачем надано не було. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовної заяви АТ «Універсалбанк» в повному обсязі.
Разом з позовною заявою представником позивача подане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якій також зазначено, що проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 просив відмовити у задоволені позову, зазначив, що позивачем не підтверджено наявну заборгованість.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. 
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 14.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» та підписав анкету заяву до договору про надання банківських послуг. Вказаною анкетою-заявою ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок в АТ «УніверсалБанк» у гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. 
Довідкою про наявність рахунка від 21.10.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 було відкрито рахунок, видано картку, яка активна до червня 2030 року. 
З довідки про розмір встановленого ліміту від 21.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 14.11.2018 було встановлено кредитний ліміт 5000 грн, який неодноразово банком збільшувався, останній раз кредитний ліміт було збільшено 08.07.2021 до 80000 грн. 
Випискою за договором за період 14.11.2018-21.10.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти від банку, якими активно користувався.
До позовної заяви Банк долучив Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, розрахунок заборгованості, виписку по картці.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З наданої позивачем анкети-заяви від 14.11.2018, яка підписана ОСОБА_1 вбачається, що вона не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту, у ній відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов кредитування, тощо.
Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір відсотків та порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Анкетою-заявою, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які викладені на банківському сайті: https://www.Monobank.ua/terms як невід`ємну частину спірного договору та Тарифи користування кредитною карткою «Monobank».
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які викладені на банківському сайті https://www.Monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, надані Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Monobank» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг Універсал Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних картки «Monobank» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банку, розміщені на сайті https://www.Monobank.ua/terms, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертоїстатті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ «Універсал Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другоюст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Щодо стосується паспорту споживчого кредиту, наданої позивачем на підтвердження умов договору.
Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).
З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.
Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Щодо заборгованості за наданим тілом кредиту.
На підставі анкети – заяви до договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 отримав кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Кредитний ліміт банком сім разів збільшувався, про що відповідачу було достеменно відомо, адже він продовжував активно користуватися кредитними коштами , після збільшення кредитного ліміту. 
На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів та користування ними позивачем надано виписку по картці.
Надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача є належним доказом отримання ним коштів, оскільки відображає рух коштів та доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.
Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.
Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором
Виписка з особового карткового рахунку відповідача свідчить, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, відповідач активно користувався кредитними коштами.
Вказаним спростовуються твердження представника відповідача, що банком не надано доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 активно користувався грошовими коштами, здійснював погашення заборгованості за кредитом.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що в анкеті-заяві від 14.11.2018, яка підписана ОСОБА_1 відсотки не зазначені, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, отже, суд дійшов висновку, що банком неправомірно та безпідставно списувалися кошти в рахунок погашення відсотків. Внаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшено на суму нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом та не враховані в погашення боргу списані суми відсотків, а тому визначена банком заборгованість за тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою.
Посилання позивача, що вимог про стягнення відсотків не заявлено, спростовані наданою банком випискою по рахунку, адже у ній відображено нарахування та списання відсотків. 
Не зазначення у розрахунку заборгованості банком нарахування відсотків, не приймається судом, так як вказаний розрахунок виготовлений позивачем та повністю залежить від його волевиявлення.
За таких обставин, нарахування заборгованості в частині відсотків здійснювалось банком неправомірно, тому не підлягає стягненню, а отже кошти, автоматично списані в рахунок відсотків з карткового рахунку ОСОБА_1 слід враховувати при визначенні загального розміру заборгованості.
Наведене також узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 545/2248/17.
З наданої виписки по рахунку вбачається, що за період з 14.11.2018 по 21.10.2025 банком нараховано та списано відсотків на загальну суму 135689,59 грн. 
Враховуючи заявлену суму позивачем до стягнення, суд вважає, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, однак з огляду на вищенаведене, зазначені списання відсотків в сумі 135689,59 грн не можуть вважатися тілом кредиту, тому позовні вимоги АТ «Універсал Банк» не підлягають задоволенню, оскільки сума списаних відсотків перебільшує суму, яку банк просив стягнути у якості тіло кредиту у розмірі 118108,46 грн. 
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволені позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:
Позивач - АТ «УніверсалБанк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, 04114. 
Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

СУДДЯ - І.В. Семіряд