Справа № 373/3798/25
Провадження № 2/373/554/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року представник позивача Какун А.С. звернулась до суду з позовом про стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021 у загальному розмірі 29896,27 грн, а також судові витрати. 
В обґрунтування позову зазначила, що 11.11.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/12512921-СK_SB, підписанням якого вона акцептувала Публічну пропозицію банку, яка розміщена на веб-сайті банку www.tascombank.com.ua, в результаті чого приєдналась до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується.
26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/29-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі прав вимог до Договору факторингу в тому числі до відповідачки за кредитним договором № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021. Відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором в загальному розмірі 29896,27 грн, з яких: 20000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 9896,27 грн – сума заборгованості по відсоткам. 
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені договором, представник позивача просила стягнути з неї зазначену заборгованість за кредитним договором. 
Ухвалою суду від 15.12.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Поштове відправлення на ім`я відповідачки ОСОБА_1 з копією ухвали про відкриття провадження та матеріалами позовної заяви надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та підтвердженої витягом Єдиного державного демографічного реєстру, повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.11.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 002/12512921-СK_SB шляхом підписання відповідачкою заяви-договору на отримання послуг в АТ «Таскомбанк» та акцептування Публічної пропозиції банку, яка розміщена на веб-сайті банку, в результаті чого остання приєдналась до умов договору.
Відповідно до умов заяви-договору відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів та виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card Word, встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 20000,00 грн зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку.
Проставленням цифрового власноручного підпису на екрані власного смартфону у Мобільному додатку izibank, ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у Мобільному додатку.
З довідки АТ «Таскомбанк» встановлено, що на виконання умов кредитного договору про комплексне банківське обслуговування № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021 в АТ «Таскомбанк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та оформлено платіжну картку НОМЕР_2 . 
З виписки по особовим рахункамкредитного договору № 002/12512921-СK_SB за період з 11.11.2021 по 26.05.2025 вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та частково погашала заборгованість по кредиту. 
26.05.2025 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, відповідно до п. 2.1 якого у відповідності до умов цього договору АТ «Таскомбанк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування.
Згідно з п. 2.3 договору відступлення права вимоги за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1 цього Договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу.
Пунктом 3.1 договору факторингу врегульовано, що фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 3974947,56 грн.
Платіжною інструкцією № 22817 від 26.05.2025 представник позивача підтверджує сплату первісному кредитору грошових коштів на придбання активу.
26.05.2025 АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги. 
Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/29-Ф від 26.05.2025 за № 1031 значиться боржник ОСОБА_1 за кредитним договором № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021, загальна сума заборгованості становить 29896,27 грн, з яких 20000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 9896,27 грн – заборгованість по відсоткам.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що станом на 26.05.2025 (дата відступлення права вимоги) загальна сума боргу становила 29896,27 грн, з яких: 20000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 9896,27 грн – заборгованість по відсоткам. В розрахунку відображено, що в період з 06.12.2021 по 01.11.2022 в рахунок погашення заборгованості за кредитом відповідачкою частково були внесені кошти. 
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Письмовими доказами доведено, що 11.11.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 002/12512921-СK_SB. Умовами договору сторони погодили умови, строк та мету кредитування. 
На виконання умов кредитного договору про комплексне банківське обслуговування № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021 в АТ «Таскомбанк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та оформлено платіжну картку НОМЕР_2 , на яку встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідачка мала зобов`язання перед кредитодавцем сплачувати заборгованість. 
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, якими підтверджено, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021.
Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості у заявленому розмірі, суд виходить із фактичних обставин справи, аналізує зміст кредитного договору та додатки до нього, перевіряє правильність визначення розміру заборгованості з урахуванням усіх складових боргу на відповідність не лише умовам договору, а й вимогам Закону.
З огляду на те, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору та утворення, у зв`язку із цим, заборгованості за кредитом, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 29896,27 грн, з яких: 20000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 9896,27 грн – заборгованість по відсоткам, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується банківською квитанцією. 
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 002/12512921-СK_SB від 11.11.2021 в розмірі 29896 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн 27 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032,
відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя       В.В.Хасанова