СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/2401/26
пр. № 1-кп/759/887/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025100080003250 від 05.11.2025 року відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина україни, освіта повна середня, студента першого курсу Національного університету фізичного виховання і спорту України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор:  ОСОБА_4 
потерпілий: ОСОБА_5 
законний представник потерпілого: ОСОБА_6 
представник потерпілого: ОСОБА_7 
захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
обвинувачений: ОСОБА_3 
законний представник обвинуваченого: ОСОБА_10 
представник служби у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації: ОСОБА_11 ,
представник ювенальної поліції Святошинського УП ГУНП у м.Києві: ОСОБА_12 
встановив:
ОСОБА_3 , 04.11.2025 приблизно о 16 год 15 хв, перебуваючи на подвір`ї поблизу гіпермаркету «Велмарт», що за адресою: м. Київ, вул. Леся Курбаса, 6-Г, умисно заподіяв неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Так, 04.11.2025 приблизно о 16 год 00 хв неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , прибув на заздалегідь обумовлене зі знайомим місце в районі гіпермаркету «Велмарт», що за адресою: м. Київ, вул. Леся Курбаса, 6-Г, де його вже очікувала компанія з 5-ти осіб чоловічої статі, серед яких був раніше незнайомий ОСОБА_3 . 
Цього ж дня, приблизно о 16 год 05 хв, на цьому ж місці, між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та однією особою чоловічої статі з компанії, а саме із неповнолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбувалася словесна комунікація. Надалі до неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_13 підійшов ОСОБА_3 , який втрутився в діалог, внаслідок чого між неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, в ході якого, приблизно о 16 год 15 хв, внаслідок раптово виниклої особистої неприязні, продовжуючи перебувати за адресою: м. Київ, вул. Леся Курбаса, 6-Г в районі гіпермаркету «Велмарт», ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто діючи умисно, знаходячись на відстані витягнутої руки від потерпілого, своєю лівою рукою, зігнутою в кулак, наніс один удар в праву область обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на землю. 
Від отриманого удару неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: синець (без опису морфології) правої навколо-орбітальної ділянки; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи (зі зміщенням уламків і наявністю рідини в пазусі); переломи верхньої, медіальної нижньої стінок правої орбіти (зі зміщенням уламків); крововиливи м`яких тканин обличчя праворуч; струс головного мозку, які за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
07.04.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 52, 468, 469 та 472 КПК України, у присутності законного представника - ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_3 з урахуванням пом`якшуючих обставин, які мають істотний характер, повинний понести за вчинений ним злочин, а саме: за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі та застосувати ст. ст. 75, 104 КК України - звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку в межах строку встановленого ч. 3 ст. 104 КК України та покладенням на нього обов`язків відповідно до п.п. ч.1 ст. 76 КК України.
Обставинами, що істотно пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є його щире каяття та вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці. 
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - не встановлено.
В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання та виконання ним покладених угодою обов`язків. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений, якого підтримали захисники та законний представник, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_5 , думку якого підтримали його законний представник ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_7 проти затвердження угоди не заперечували, при цьому зазначили, що завдана шкода їм відшкодована у повному обсязі.
Представник служби у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації ОСОБА_11 та представник ювенальної поліції Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_12 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.121 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду від 07.04.2026 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим  ОСОБА_3  про визнання винуватості.
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.04.2026 року покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_3  такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації -
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з  ОСОБА_3  судові втрати за проведення біологічної експертизи СЕ-19/111-25/72983-БД від 12.12.2025 в сумі 9 078, 58 грн.. в дохід держави.
Речові докази по справі - компакт-диски формату DVD-R, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Речові докази по справі: букальний епітелій ОСОБА_3 , що знаходиться в окремому паперовому конверті коричневого кольору, який передано на зберігання в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві,- знищити.
Речові докази по справі - куртку пухову чорного кольору з капюшонюм та комірцем пуховим коричневого кольору, яку передано на зберігання до камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, - повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Київського апеляційного суд шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1