Справа № 308/935/26
3/308/441/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року         м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши адміністративні матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:

17.01.2026 року о 09 год. 03 хв. траса Н-13, КМ233+500М, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ Е 280, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, а саме інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Неміш О.В., який керував службовим транспортним засобом подавав звукові та світлові сигнали, на що водій ОСОБА_1 ігнорував та продовжував рух. Чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
У судове засідання громадянин ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП тобто  невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
Дії гр. ОСОБА_1 , за ознаками ч. 1 ст. 122-2 КУпАП кваліфіковані правильно.
Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568684 від 17.01.2026 року, долученими відеоматеріалами, протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 568722 від 17.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 568700 від 17.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 568696 від 17.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6523367 від 17.06.2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, розпискою ОСОБА_1 від 17.01.2026 року, довідкою про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 .

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки на думку суд саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.36, 40-1, 122-2, 124, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. (сто п`ятдесят три гривні 00 коп.). 
Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, на користь держави 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду Закарпатської області     Н.В. Наумова