Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/270/26
Єдиний унікальний №733/241/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

15 квітня 2026 року           м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого – судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
установив:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (Далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1877900 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконав повністю надавши відповідачу кредит у розмірі 12 000 грн який, у свою чергу, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, так як не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі. 30 червня 2025 року між ТОВ «Серфі Кредит» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-18/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит» визначеними в реєстрі боржників, у тому числі за договором № 1877900 від 05 листопада 2024 року, боржником в якому є ОСОБА_1 . Станом на день подання позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 839,99 грн, яка складається з 11 999,99 грн - заборгованості по тілу кредиту, 24 840 грн - заборгованості по відсотках, 6 000 - пеня. З урахуванням викладеного позивач просить зазначену суму заборгованості стягнути на свою користь з відповідача разом із судовими витратами, що складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді від 20 лютого 2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 67).
Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час, та місце судового засідання належним чином повідомлений, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відзиву на позов відповідачем не подано.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Судом установлено, що 05 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1877900 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (Далі-Договір), відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу у користування кошти в сумі 12 000,00 грн на строк 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1 % в день (а.с. 8-12).

Договір підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного одноразового ідентифікатора М682 (а.с. 14-15).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .

ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику обумовлені грошові кошти на карту НОМЕР_1 (а.с. 29).

Так як відповідач ОСОБА_1 не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді кредиту відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування ним, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 30.06.2025 року становила 42 839,99 грн, з яких 11 999,99 грн - заборгованість по тілу кредиту; 24 840 грн - заборгованість по відсотках, 6 000 грн - пеня (а.с. 26-28).

30 червня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-18/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит» (а.с. 30-36).

Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 10109 від 01.07.2025 року підтверджується сплата ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 4 268 802,76 грн ТОВ «Селфі Кредит» згідно договору факторингу № 01.02-18/25 від 30 червня 2025 року (а.с. 40).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-18/25 до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги у тому числі і щодо заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 42 839,99 грн за договором № 1877900 (а.с. 42).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договором про надання кредиту суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по даний час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу пеню в розмірі 6 000 грн, яка стягненню не підлягає, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту не заперечується, розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором № 1877900 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 05 листопада 2024 року в розмірі 36 839,99 грн, з яких: 11 999,99 грн - заборгованість по тілу, 24 840 грн – заборгованість по відсотках.
Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 36 839,99 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 328 грн. 

Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3 328 грн. 

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» при подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2 662,40 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією № 743 від 30 січня 2026 року (а.с. 3).

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 2 289,66 грн судового збору (2 662,40 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) х 86 % - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Керуючись статтями 512, 514, 525, 526, 527, 530, 549, 599, 610, 625, 629, 634, 638, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1080 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 1877900 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 05 листопада 2024 року в розмірі 36 839 (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 99 коп, з яких: 11 999,99 грн - заборгованість по тілу, 24 840 грн – заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» 2 289 (дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять) гривень 66 коп судового збору.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місце розташування: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, ЄДРПОУ 37616221. 
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 15 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя В.М. Овчарик