Справа № 496/8094/25
Провадження № 3/496/309/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року м. Біляївка
Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
25.11.2025 року близько 01 год 50 хв. гр-ка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала з малолітнім у нічний час на вулиці блок-посту за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила повноцінний сон та життєдіяльність дитини, а також разом з дитиною була доставлена до ВП № 2 ОРУП № 2.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про день розгляду справи належним чином шляхом направлення смс-повістки, про причини неявки суд не повідомила.
З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 150 СК України та положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
Більш детальний аналіз поняттю ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків наведено в пункті 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.07.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, в якому вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно норм КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, тощо є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і у розумінні ст. 251 КУпАП є джерелом доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759236 від 27.11.2025 року, складеного інспектором поліції, судом установлено, що у ньому не відображено об`єктивну сторону, а саме в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 , як матері, від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась зі своїм малолітнім сином на блок-посту та в подальшому була доставлена разом з ним до відділу поліції. 
Разом з цим, суд вважає, що зазначений перебіг подій не доводить наявність в діях матері малолітньої дитини складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки фактично не містить обставин, з якими пов`язана відповідальність батьків за невиконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини в розумінні положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на те, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не дають підстав для висновку щодо наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 184, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра