ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 березня 2026 року
м.Харків
справа № 645/2075/25
провадження № 22-ц/818/1674/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Тичкової О.Ю. Пилипчук Н.П.
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича на рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2025 року, постановлене суддею Костіною І.Г.
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2120651 від 10.07.2021 року у розмірі 49 200,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.
Рішенням Немишлянського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № №2120651 від 10.07.2021 у розмірі 49 200 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 15 000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 34 200,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень 00 коп.
В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позивачем не доведено факту укладення договору з відповідачем. Не надано довідки про ідентифікацію клієнта та направлення йому електронного ідентифікатора. Паспорт споживчого кредиту не є складовою кредиту. Наголошує, що відсотки нараховані поза межами кредитування. Витрати на правничу допомогу є завищеними. Платіжна інструкція про нібито сплати вартості послуг фігурує у інших справах.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, своєчасно не повернув грошові кошти отримані на картковий рахунок, внаслідок чого утворилась заборгованість яка підлягає стягненню на користь позивача. Підстав для застосування позовної давності не має.
Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 10.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2120651, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т 625 10.03.2021 22:53:36.
Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом з метою отримання кредиту ( п.2.1. Договору)
Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
За умовами договору сума виданого кредиту складає 15 000,00 грн., строк кредиту: 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього договору.
Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта відповідно до п .4.1 договору. Знижена процента ставка становить 1,90 % в день застосовується, якщо клієнт у межах строку визначеному у п.1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку за ініціативою клієнта відбудеться строку кредиту на новий строк.
Згідно п. 4.2.1. Сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Відповідно п.4.2.5 за цим Договором, Загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
Згідно п. 4.2.6. Договір припиняється в день повного повернення клієнтом суми кредиту,процентів за користування кредитом та штрафу\пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності). Датою закінчення строку дії договору є дата надходження повної суми заборгованості за договором на рахунок Товариства.
Також сторонами кредитного договору погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту, а саме визначено, що датою повернення кредиту є 09.08.2021, сума до сплати: кредит 15 000 грн, проценти за користування 8 550,00 грн.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, підписаною директором ТОВ «Лінеура Україна», Матвєєв А.В., з яким укладено договір №2120651 від 10.07.2021 ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна» акцепт договору позичальником здійснювалося в інформаційно- телекомунікаційній системі https://credit7.ua/ одноразовий ідентифікатор Т 625, час відправки ідентифікатору позичальнику 2021-07-10 22:52:48, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380954157131.
Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №20912-0403 від 04.03.2024 повідомило, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесено в державний реєстр фінансових установ та отримало ліцензію Національного Банку України № 3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 10.07.2021 року 22:55:09 на суму 15 000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі іРау.uа -97228753, призначення платежу: зарахування 15 000 грн на картку НОМЕР_2 .
24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників .
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2120651 від 10.07.2021 в сумі 49 200,00 грн., з яких: залишок по тілу кредиту 15 000 грн, залишок по відсотках 34 200,00 грн.
13.01.2025 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надіслало на поштову адресу відповідача Вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
В підписаному сторонами договорі №2120651 від 10.07.2021 року ОСОБА_1 разом із основними даними паспорт; ідентифікаційний код; місце реєстрації зазначив номер карткового рахунку.
У відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. (п.2.1 договору).
На виконання п.2.1 Товариство «Універсальні платіжні рішення» шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 здійснило переказ коштів у сумі 15000,00 грн ( а.с.31)
Таким чином кредитор виконав умови договору кредиту про надання коштів, перерахувавши кошти на рахунок зазначений у договорі.
Доказів повернення кредиту відповідач суду не надав.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність нарахування відсотків по кредиту.
Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта відповідно до п .4.1 договору. Знижена процента ставка становить 1,90 % в день застосовується, якщо клієнт у межах строку визначеному у п.1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку за ініціативою клієнта відбудеться строку кредиту на новий строк.
Згідно п. 4.2.1. Сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Відповідно п.4.2.5 за цим Договором, Загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
Згідно п. 4.2.6. Договір припиняється в день повного повернення клієнтом суми кредиту,процентів за користування кредитом та штрафу\пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності). Датою закінчення строку дії договору є дата надходження повної суми заборгованості за договором на рахунок Товариства.
Договором передбачена пролонгація. 
Відсотки нараховані в межах строку дії договору та підлягають сплаті.
Відтак позивач довів належними та достатніми доказами, що зазначена заборгованість дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов договору.
Доводи про те, що відповідач не був ідентифікований спростовується доказами наявними у матеріалах справи. (а.с.26).
Питання про стягнення витрат на правничу допомогу вирішено з урахуванням ст. 141 ЦПК України. Підстав для зменшення витрат на правничу допомогу колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича– залишити без задоволення.
Рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:          О.Ю. Тичкова
Н.П. Пилипчук