Справа №333/9854/25
Провадження №3/333/91/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Запоріжжя 
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 військовослужбовця, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №469091 від 30.09.2025 р. водій ОСОБА_1 30.09.2025 о 09:35 год. в м. Запоріжжя, по вул. Оріхівське шосе, 14 керував автомобілем «ВАЗ 21083» днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився із протоколом про адміністративне правопорушення, пояснив, що він дійсно у вказаний в протоколі день та час рухався на автомобілі через блок пост в бік зони бойових дій за наказом командира. Був зупинений на блокпосту патрульною поліцією, співробітники якої відразу запропонували проходити огляд на стан сп`яніння, будь яких ознак він не мав. На їх пропозицію їхати на огляд він повідомив, що поїде після того, як прибуде старший групи, одразу зв`язався з командуванням повідомив про подію, дізнався що командир прибуде через 15 хвилин. Пояснив поліцейським, що командир прибуде через 15 хвилин і він поїде на огляд. Також пояснив поліцейським, що в їх підрозділі існує розпорядження командира про те, що у випадку направлення поліцією на огляд на стан сп`яніння в медичний заклад, треба їхати після прибуття командира. На блок-посту були представники військової служби правопорядку, які також спілкувались з ним, пояснили поліцейським, що ніяких ознак наркотичного чи іншого сп`яніння вони не бачать, в огляді не вбачають потреби. Він більше спілкувався з одним поліцейським, відеозапис з нагрудної камери якого, не долучено до матеріалів справи, інший поліцейський сказав йому, що чекати не буде та буде складати протокол, після чого відійшов від місця зупинки та склав протокол. В цей момент на місце зупинки прибув ОСОБА_2 , який був старшим їх групи, вони підійшли до поліцейського та повідомили, що можна їхати на огляд, але поліцейський відмовився їхати в заклад охорони здоров`я, оскільки протокол вже складено. ОСОБА_1 вказує, що поліцейські не врахували виключні обставини: те, що він військовослужбовець, їхав на місце виконання завдання за наказом командира, не міг залишити автомобіль без нагляду, не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише просив зачекати 15 хвилин для прибуття іншого військовослужбовця. Вважає, що поліцейські формально віднеслися до складання протоколу, не врахували його пояснення. Після того, як йому віддали протокол, він разом з ОСОБА_2 самостійно проїхав в заклад охорони здоров`я та пройшов огляд з метою виявлення стану сп`яніння, отримав висновок лікаря про те, що він не перебуває у стані сп`яніння, який просив долучити до матеріалів справи. 
Адвокат Кошліченко Н.В. подала до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , посилалась на те, що поліцейський Кац Е.П. запросив ОСОБА_1 до конструкції блокпосту з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння, без наявних на те підстав чи ознак, тому як ОСОБА_1 поводив себе врівноважено, адекватно і логічно вів бесіду, його поведінка відповідача обстановці, координація рухів не була порушена. ОСОБА_3 за лічені долі секунди визначив, що вбачає виражене тремтіння рук та звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці (в чому проявляється така поведінка і яка саме - не вказано), пояснив, що ОСОБА_1 . МАЄ право пройти медичний огляд у лікаря нарколога (04:35 хв. відео). ОСОБА_1 одразу ж повідомив, що їде на полігон на нагородження, тому не може. Підійшов ще один поліцейський і одразу сказав, звернувшись до ОСОБА_4 , «ну шо, відмовляється!» і потребував документи для складення протоколу за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (05:58 хв. відео). Протягом двох хвилин працівники поліції, які фактично обступили ОСОБА_1 , почали один поперед одного у нього запитувати його дані, документи що посвідчують особу, на транспортний засіб, і взагалі на нього не реагували, фактично не надавши йому можливості зорієнтуватись на місці та вирішити питання щодо порядку проходження медичного огляду, тому як керівництвом військової частини НОМЕР_2 заборонено військовослужбовцям самостійно кудись їхати під час перебування на службі, а ОСОБА_1 був у цей день у бойовому розпорядженні, що підтверджується Витягом із бойового розпорядження, долученим до матеріалів справи. ОСОБА_1 продовжував їм пояснювати неможливість поїхати на освідування до лікарні, але його ніхто не слухав, і рівно через 2 хв 30 сек. (на 08:30 хв. відео) ОСОБА_4 вийшов із приміщення блокпосту і пішов сам до іншого приміщення складати протокол про адміністративне правопорушення, тобто без присутності ОСОБА_1 . ОСОБА_1 навіть не зрозумів, що працівник поліції вже пішов складати протокол про адміністративне правопорушення, тому як продовжував спілкуватись із працівниками поліції. Тобто, для надання пояснень, розуміння ситуації і наслідків, можливості прийняття рішення щодо зміни на невизначений час маршруту, який був визначений відповідними особами військової частини НОМЕР_2 , який перебував у бойовому розпорядженні та повинен був прибути і визначене місце дислокації військової частини, ОСОБА_1 надали 2 хв. 30 сек. часу. Більш того, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ЗСУ має виконувати наказ свого безпосереднього командира, більш того перебуваючи у бойовому розпорядженні, ніс в тому числі кримінальну відповідальність за невиконання такого наказу. У військовій частині НОМЕР_2 командиром бригади було прийнято рішення про те, що у разі зупинки будь-якого військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 працівниками поліції на підозру у перебуванні у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, до такого військовослужбовця в обов`язковому порядку має прибути представник від в/ч НОМЕР_2 та супроводити його разом із працівниками поліції до медичного закладу для проведення медичного огляду. Про такий порядок і розпорядження ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, але протокол вже був у процесі складання (в іншому приміщенні, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи), і коли прибув представник від в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 уже видали даний протокол. Доказів безумовної відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять, на відеозаписі лише на самому початку спілкування після миттєвого секундного так званого огляду працівником поліції ОСОБА_1 , на 5:11 хв. на запитання «ви готові проїхати до лікаря нарколога» він відповів «ні», на запитання «ви відмовляєтесь» відповів «нє» , а далі «я нічого не вживав…..їду на нагородження».
Свідок ОСОБА_2 допитаний в суді повідомив, що він був старшим групи військовослужбовців, які 30.09.2025 повинні були прибути на певні місце за наказом командира. Йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили на блокпосту та направляють на огляд з метою виявлення стану сп`яніння в заклад охорони здоров`я. В їх підрозділі існує розпорядження командира про необхідність повідомлення старшого групи про такі ситуації та виїзд на огляд після прибуття старшого групи. Через 10-15 хвилин після повідомлення ОСОБА_1 , він прибув на блокпост, але протокол у відношенні ОСОБА_1 вже було складено, після чого вони самостійно поїхали в заклад охорони здоров`я де ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та отримав висновок лікаря, що він не перебуває у стані сп`яніння.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Кошліченко Н.В., свідка ОСОБА_2 , приходжу до таких висновків.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
На підтвердження провини у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП разом з протоколом суду надано: 
-Рапорт поліцейського УПП в Запорізькій області Е.Коца, згідно якого на блокпосту за адресою м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 14 30.09.2025 о 09-35 год. було зупинено автомобіль «ВАЗ 21083» днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , військовослужбовця. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду в мед закладі водій відмовився, після чого було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП;
-Направлення на огляд водія ОСОБА_1 від 30.09.2025 згідно якого у водія виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;
-Відеозапис з нагрудних камер поліцейських.
З оглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 30.09.2025 р. о 09:39 год. був зупинений поліцейськими на блокпосту, на вимогу поліцейського Кузьменко Д.В. надав посвідчення водія, продемонстрував вміст багажника. Далі поліцейський запросив ОСОБА_1 пройти на пункт чергування, де попросив підняти руки, вказав на те, що вбачає тремтіння пальців рук, попросив закрити очі, після чого вказав, що зіниці очей не реагують на світло. Поліцейський зазначив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що їде від лікаря, пропонує показати відповідні документи та вказує, що їде на нагородження, його чекають хлопці. Поліцейський питає чи готовий ОСОБА_1 пройти огляд в лікарні, останній відповідає, якщо треба то поїде, але він зараз від лікаря, його чекають інші військовослужбовці на нагородження, просить увійти в його положення, питає скільки часу це займе. Поліцейські на його промову нічого не відповідають, о 09:41 один з поліцейських каже, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння буде складений протокол за ст. 130 КУпАП, роз`яснює права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та відходить від місця спілкування і складає протокол. Далі, не зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими. О 10:00 год. поліцейський зачитує протокол ОСОБА_1 та наголошує на тому, що керувати далі транспортним засобом останній не може. ОСОБА_1 повідомив, що за ним вже прибули інші військовослужбовці.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол ЕПР1 №469091 від 30.09.2025 р. складений о 09-57 год.
З Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №7196 встановлено, що ОСОБА_1 30.09.2025 об 11-10 год. за власною заявою проходив огляд в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗМР. Згідно цього Акту ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено. 
На запит суду КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗМР надані документи: заява ОСОБА_1 щодо проведення медичного огляду від 30.09.2025, акт огляду №7196, результат аналізу токсикологічного дослідження сечі на вміст етанолу методом газової хроматографії від 30.09.2025 №4801; результат імунохроматографічного дослідження сечі на вміст наркотичних речовин тестами на виявлення 13 наркотиків. Вказаними документами підтверджується, що ОСОБА_1 30.09.2025 року об 11-10 год. у стані наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував.
Оцінивши пояснення ОСОБА_1 , часовий інтервал та зміст спілкування поліцейських та ОСОБА_1 , суд вважає, що поліцейський дійшов необґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі. Оскільки, він фактично відмови на проходження огляду не заявляв, навпаки казав, що якщо треба, то поїде, але пояснював об`єктивні причини не бажаного для нього витрачання часу на процедуру проходження огляду. Так, він посилався, що їде від лікаря, пропонував продемонструвати документи, які це підтверджують, багаторазово вказував на те, що його чекають інші військовослужбовці на нагородження. Це спілкування тривало менше трьох хвилин, після чого поліцейський не відповідаючи на промову ОСОБА_1 , пояснив, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП та без присутності ОСОБА_1 склав протокол. Спілкування ОСОБА_1 з іншим поліцейським не зафіксовано. На запит адвоката Кошліченко Н. В. та запит суду до УПП, такі відеозаписи не надано з посиланням на те, що вони зберігаються лише 30 днів. Тому спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що він просив дочекатися старшого групи та після того поїхати на огляд не спростовані належними доказами. 
Суд вважає, що поліцейський не з`ясував фактичних обставин справи, не врахував пояснення ОСОБА_1 , помилково зробив висновки, що останній відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння та передчасно склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.
Крім того, підозра поліцейського про можливе перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не підтвердилась та спростована висновком закладу охорони здоров`я. 
Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Тому суд вважає необхідним провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. 

Суддя Комунарського районного 
суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська