г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/3646/25
Номер провадження 2/213/100/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Мазуренко В.В., 
при секретарі судового засідання - Гусаровій О.С., 
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про виділ майна у натурі, визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ
До суду надійшов вказаний позов, відповідно до якого 28.10.2024р. ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 82,6 кв.м , житловою площею 31,5 кв.м. На даний час у позивача виникла необхідність у виділі в натурі належної їй частини вказаного домоволодіння. Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу частини об`єкта нерухомого майна від 10.06.2025р., за технічними показниками частина належного позивачу об`єкта нерухомого майна може бути виділена, у зв`язку з чим утворюється один самостійний об`єкт нерухомого майна. Враховуючи право на виділ у натурі своєї частки, та можливість такого виділу відповідно до вказаного висновку, що відповідає порядку користування житловим будинком, який склався між сторонами та відповідає інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості. Просить суд виділити позивачу в натурі в окрему інвентарну одиницю 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 . Визнати за позивачем право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 26,7 кв.м, житловою площею 14,8 кв.м, з господарчими побудовами: 1/3 частка Літньої кухні К, 1/3 частка Сараю Н, 1/3 частка гаража М, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку А-1, та господарських будівель, припинивши право спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване за позивачем.
Представник відповідача ОСОБА_3 надала Відзив на позов (а.с.85), відповідно до якого заперечувала проти позову, оскільки позивач не має права власності на частку домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки спадщину розподілено судом між ОСОБА_3 та його братом.

Позивач до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився. Представник відповідача до суду не з`явлилась, документів на право зайняття адвокатською діяльністю не надавала.
Відповідач ОСОБА_1 пояснила, що вона та відповідач ОСОБА_4 власники квартири АДРЕСА_4 . Пояснила, що ОСОБА_4 її донька, та не бажає з`являтись до суду. Не заперечувала проти виділу позивачу в натурі частини квартири АДРЕСА_3 , але вважала неправильною вказану позивачем житлову та загальну площу.
Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явилась.

16.07.2025р. позов залишено без руху.
03.10.2025р. відкрито провадження, витребувано докази.
17.12.2025р. закрито підготовче судове засіданні, справу призначено до судового розгляду.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Станом на 31.12.2012р. право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване в КП Криворізьке РБТІ ДОР на: ОСОБА_6 – 1/6 частка, ОСОБА_7 1/6 частка, ОСОБА_3 1/6 частка на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого згідно розпорядження від 01.06.2004р. ОСОБА_8 частка, ОСОБА_9 частка на підставі Свідоцтва про право власності на житло згідно розпорядження від 29.11.1995р (а.с.61,62-65,68,96,96 на оберті).
Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.11.2024р. спадщину після смерті ОСОБА_6 отримала його дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_3 по 1/3 частині від грошових вкладів, та по 1/3 частині від 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.97). Згідно вказаного свідоцтва: згідно документів, що підтверджують право власності, та технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому складається з: житлового будинку А-1, загальною площею – 177,5 кв.м, житлова площа 80,8 кв.м., сараю – Б, вбиральні – Ж, літньої кухні – К, сараю – Н, гаража – М, котельні – О, замощення – І, огорожі - №1-5; 1/6 частка, яка спадкується, складається з 1/3 квартири АДРЕСА_2 , загальною площею – 82,6 кв.м, житловою площею – 31,5 кв.м. (а.с.99).
Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.11.2024р. спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 отримали: син ОСОБА_5 , син ОСОБА_3 , по частині від 1/3 частки грошових вкладів, частину від 2/9 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 1/6 частка якого належала померлій особисто, а 1/18 частка належала її чоловікові, спадкоємцями якого була ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав. Згідно документів, що підтверджують право власності, та технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому складається з: житлового будинку А-1, загальною площею – 177,5 кв.м, житлова площа 80,8 кв.м., сараю – Б, вбиральні – Ж, літньої кухні – К, сараю – Н, гаража – М, котельні – О, замощення – І, огорожі - №1-5; 2/9 частки, які спадкуються, складається з 4/9 часток квартири АДРЕСА_5 ).
28.10.2024р. ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 82,6 кв.м , житловою площею 31,5 кв.м. Згідно документів, що підтверджують право власності та технічного паспорту Предмет договору дарування в цілому складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 177,5 кв.м, житловою площею 80,8 кв.м, та господарських будівель і споруд: сараю – В, вбиральні – Ж, літньої кухні – К, сараю – Н, гаража – М, котельні – О, замощення – І, огорожі - №1-5. (а.с.3,4,18-21,22,41-42,100).
Відповідачем до суду було надано План поверху та експлікацію приміщень по АДРЕСА_1 (а.с.107-110), в той же час дані документи не містять дати їх складання, підписів, печаток.
Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу частини об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , - за технічними показниками частина об`єкту нерухомого майна може бути виділена, надано варіанти поділу (а.с.5,23-27). 
Щодо твердження відповідача ОСОБА_1 , щодо неправильного зазначення площі приміщень позивачем, нотаріусом, в БТІ, та у технічній документації - суд зазначає, що судом було витребувано технічну документацію з БТІ, судом досліджено надані сторонами письмові докази. Згідно наданих позивачем технічної документації на спірне домоволодіння, площа приміщень відповідає зазначеній нотаріусом на підставі технічної документації при оформленні спадщини в 2024 році, крім того позивачем надано технічний паспорт на спірне домоволодіння, та надано Висновок щодо технічної можливості виділу частини об`єкта нерухомого майна, та вказані документи в сукупності підтверджують позицію позивача, та не містять суперечностей щодо площ. Відповідач ОСОБА_1 не заявляла клопотань про проведення будівельно-технічних чи інших експертиз, для спростування позиції позивача. Щодо зазначення відповідачем ОСОБА_1 , що вона не заперечує проти виділу позивачу в натурі її частки, але заперечує про виділ позивачу квартири АДРЕСА_4 , яка належить відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , - суд зазначає, що по даній справі не є позовною вимогою визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_4 , яка перебуває у власності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Щодо твердження відповідача ОСОБА_3 , що позивач не є власником 1/6 частини спірного домоволодіння, та що власниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та що розподіл даного майна вже відбувся судом. Суд зазначає, що досліджені докази підтверджують зареєстроване за позивачем право власності на 1/6 частку спірного домоволодіння на підставі договору дарування, за яким вказане майно позивачу подарував ОСОБА_5 . Щодо твердження відповідача ОСОБА_3 , що розподіл майна вже був здійснений судом та що до відзиву додаються такі копії рішень судів,- згідно додатків до відзиву, додано було лише копії свідоцтв про право на спадщину, та таким чином, суд вважає, що відповідач помилково вважав вказані свідоцтва видані нотаріусом - судовими рішеннями. В позовній заяві позивач зазначив, що позови до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавав. Заперечень щодо виділу позивачу в натурі в окрему інвентарну одиницю її частини спірного домоволодіння, відповідачем ОСОБА_3 не зазначено, не вказано про неможливість такого; клопотань про проведення експертиз відповідачем ОСОБА_3 не заявлялось.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Поняття спільної часткової власності визначено частиною першою статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності. Відтак, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне в цілому майно, ці частки є ідеальними.
Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Таким чином відповідно до ст. 183, 356, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності; якщо виділ (поділ) є технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. із змінами, виділ в натурі частки жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Зазначена правовапозиція викладенатакож впостанові ВерховногоСуду Українивід 03квітня 2013року справа № 6-12цс13.
ВССУ зазначив, що для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість, і тому для цього у справі проводяться будівельно-технічні та земельно-технічні експертизи. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Кількість та розміри виходів повинні відповідати вимогам будівельних норм за видами будинків та споруд. Якщо при поділі відбувається реконструкція та необхідно додержуватися вимог ДБН та санітарних правил.
У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року(з наступними змінами та доповненнями) роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Судом встановлено, що позивач є власником частини домоволодіння на підставі договору дарування, спір щодо порядку користування спірним майном відсутній, відповідно до висновку виділ в натурі частини об`єкту нерухомого майна позивача можливий. Аналізуючи вищенаведені норми законів у сукупності з поясненнями сторін у справі, дослідженими доказами, висновком щодо можливості виділу в натурі, - суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,12, 13, 19, 76, 80, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про виділ майна у натурі, визнання права власності - задовольнити.
Виділити ОСОБА_2 в натурі в окрему інвентарну одиницю 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири  АДРЕСА_2 , загальною площею 82,6 кв.м, житловою площею 31,5 кв.м, який в цілому складається з житлового будинку А-1, загальною площею 177, 5 кв.м, житловою площею 80,8 кв.м, та господарських будівель: сараю В, вбиральні Ж, літньої кухні К, сараю Н, гаража М, котельні О, замощення І, огорожі №1-5.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 26,7 кв.м, житловою площею 14,8 кв.м, з господарчими побудовами: 1/3 частка Літньої кухні К, 1/3 частка Сараю Н, 1/3 частка гаража М, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку А-1, загальною площею 177, 5 кв.м, житловою площею 80,8 кв.м, та господарських будівель: сараю В, вбиральні Ж, літньої кухні К, сараю Н, гаража М, котельні О, замощення І, огорожі №1-5, припинивши право спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване за ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 .
Відповідач  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Дата рішення 16.02.2026р.

Суддя: В.В.Мазуренко