Справа № 186/525/26
Провадження № 3/0186/175/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в справі про адміністративне правопорушення
08 квітня 2026 року      м. Шахтарське.
Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від військової частини НОМЕР_1 відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новий Буг, Миколаївської області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.3 ст.172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

20 січня 2026 року о 20:00 годині солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення А1815 № 0021 від 21 січня 2026 року помилково зазначено датою вчинення правопорушення 21 січня 2026 року, так як згідно всіх досліджених матеріалів справи правопорушення було вчинене 20 січня 2026 року. 
ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 24 березня та 08 квітня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Стаття 268 КУпАП передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Стаття 172-20 КУпАП, по якій ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, в даному переліку відсутня.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по ч.3 ст.172-20 КУпАП, про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд вважає причину його неявки не поважною та розглядає справу в його відсутність на підставі наявних матеріалів справи.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду (ч.1 ст.172-20 КУпАП - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння). 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: 
-протоколом про адміністративне правопорушення А1815 №0021 від 21 січня 2026 року;
-тестом алкотестера про визначення стану сп`яніння № 4149 від 20 січня 2026 року, згідно якого результат становить 0,77 проміле;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №4149 від 20 січня 2026 року;
-копією наказу від 19 грудня 2025 року про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; 
-копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 ;
-поясненням свідка ОСОБА_2 від 04 березня 2026 року, згідно якого солдат ОСОБА_1 20 січня 2026 року перебував на території розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим в його присутності був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого складено відповідний акт;
-аналогічним поясненням свідка ОСОБА_3 від 04 березня 2026 року. 
Вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП - поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
Обставини, що пом`якшують відповідальність – відсутні.
Обставини, що обтяжують відповідальність – відсутні.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , те, що скоїв правопорушення вперше, є військовослужбовцем, - всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого є найнижчим, що передбачений санкцією даної статті, на користь держави, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.24, ст.40-1, ч.3 ст. 172-20, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати  ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Штраф має бути сплачений  ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 КУпАП, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Копія платіжного документу подається до суду.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 гривень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шахтарський міський суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

? ? ? ? ? ? ? ?Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? С.А.Янжула.

Постанова набирає законної сили ______________________
Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________