П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7801/24	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
07.01.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Крусяна А.В.
– Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:
скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 26 січня 2024 року №7752/2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» (36486336);
поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» (36486336) від 18 лютого 2010 року за номером 200573683, індивідуальним податковим номером 364863314029 зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи в розмірі 924391 гривень.
Оспорюючи правомірність та обґрунтованість рішення контролюючого органу, позивач вказує, що відповідно до положень статті 184 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для прийняття рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником господарської діяльності щодо укладення правочинів, які оподатковуються ПДВ, не подання відповідних декларацій або їх подання із нульовими відомостями. Одночасно, конструкція наведеної норми Податкового кодексу України передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності. Однак, у випадку позивача, слід враховувати, що у період з січня по грудень 2023 року Товариство отримувала послуги, оподатковані ПДВ, про що свідчать зареєстровані в установленому порядку податкові накладні від 17.04.2023 №15766, від 28.02.2023 №32, від 31.01.2023 року №37, від 08.05.2023 №6, від 10.05.2023 №8, від 31.03.2023 №42, від 30.04.2023 №24.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу відповідно до положень статті 184 Податкового кодексу України можливе за умов неподання платником ПДВ декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з ПДВ з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Вказані обставини повинні підтверджуватись як самими деклараціями з ПДВ, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання або ж податкового кредиту у таких деклараціях. У спірному ж випадку, підтверджуючим правомірність оспорюваного рішення ГУДПС є довідка про подання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з ПДВ, яка свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Суд зауважив на необґрунтованості доводів позивача про те, що зареєстровані податкові накладні підтверджують здійснення платником у спірному періоді постачання/придбання товарів/робіт/послуг, операцій, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, адже чинне законодавство не містить норм, які б надавали можливість не анульовувати реєстрацію платника податку на додану вартість у разі, якщо платник податків декларації не подає, проте реєструє відповідні податкові накладні.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, помилково залишено поза увагою те, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями. В той же час, конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Поряд з цим, під час розгляду справи позивач наголошував на тому, що у спірному періоді у Товариства наявні операції з придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, а отже й – на відсутності правових підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено апеляційним судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» зареєстроване юридичною особою, з лютого 2010 року перебуває на обліку ГУДПС як платник податку на додану вартість, основними видами діяльності якого згідно КВЕД є: 46.21. Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 46.34. Оптова торгівля напоями; 79.11. Діяльність туристичних агентств; 46.71. Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41. Вантажний автомобільний транспорт; 50.40. Вантажний річковий транспорт; 52.29. Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. 
25.01.2024 посадовою особою ГУДПС складено довідку за №1283/14-29-04-06-08/36486336 про подання ТОВ «СМА ЛОДЖИСТИК» за період з січня 2023 по грудень 2023 декларації з ПДВ з нульовими показниками ПДВ.
На підставі вказаної довідки та відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України ГУДПС прийняло рішення від 26.01.2024 за №7752/2024 про анулювання реєстрації ТОВ «СМА ЛОДЖИСТИК» як платника податку на додану вартість.
Згідно вказаного рішення ГУДПС, платник подає податкові декларації протягом періоду з січня 2023 по грудень 2023 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 грн. За висновком контролюючого органу, наявні правові підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ, у зв`язку з тим, що особа протягом 12 послідовних податкових місяців подає декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.
Не погоджуючись із рішенням контролюючого органу, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються приписами Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Відповідно до підпунктів 49.2, 49.4 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Статтею 184 ПК України визначено порядок та підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, зокрема, якщо: г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту; ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними.
Згідно з пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» – «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Анулювання реєстрації здійснюється на дату, зокрема, прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.
Відповідно до пункту 184.3 статті 184 ПК України контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника податку, що подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він відповідає вимогам пункту 184.1 цієї статті.
Пунктом 184.10 статті 184 ПК України встановлено, що про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Пунктами 184.5-184.6 статті 184 ПК України передбачено, що з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Аналогічні за змістом приписи закріплені у Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14 листопада 2014 року, яке розроблене відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість; присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Згідно з пунктом 5.5 Положення №1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава – підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) – податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5 Положення №1130).
Відповідно до пункту 5.6 Положення №1130 за наявності зазначених підтверджуючих документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи – платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Таким чином, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Повертаючись до суті спірних правовідносин, колегія суддів також вважає за необхідне зауважити на тому, що згідно положень підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями. У той же час, конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Виходячи з обставин цієї адміністративної справи, з січня по грудень 2023 року позивач подавав декларацій з додану на додану вартість з нульовими показниками.
Також, позивач не звертався до контролюючого органу з заявою щодо неможливості виконання податкових обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Наявність рішень податкового органу щодо реєстрації податкових накладних, виписаних за звітні періоди не вплинули на факт подання/ неподання платником декларацій з ПДВ за звітні періоди.
Поряд з цим, у період січень-травень 2023 окремими підприємствами на адресу позивача у зв`язку з придбанням товарів/послуг виписувались податкові накладні, а саме від 17.04.2023 №15766, від 28.02.2023 №32, від 31.01.2023 року №37, від 08.05.2023 №6, від 10.05.2023 №8, від 31.03.2023 №42, від 30.04.2023 №24, чим підтверджується наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Отже, у період з січня 2023 року відсутня як пасивна поведінка платника щодо ведення своєї господарської діяльності так і підтверджується здійснення платником господарської діяльності.
У зв`язку з чим, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість рішення контролюючого органу про наявність достатніх правових підстав, передбачених підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України, для анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з моменту скасування реєстрації зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Товариства колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Виходячи з правової позиції Верховного Суду у постановах від 1 червня 2022 року (справа №620/5996/21), від 9 листопада 2018 року (№ 263/15749/16-а), від 20 грудня 2018 року (справі №524/3878/16-а), від 22 березня 2019 року (справа №815/6832/15), від 1 жовтня 2019 року (справа №826/3943/16), від 23 грудня 2021 року (справа № 480/4737/19), від 8 лютого 2022 року (справа №160/6762/21), від 18 квітня 2018 року (справа № 826/14016/16), від 11 лютого 2019 року (справа № 2а-204/12), від 11 лютого 2020 року (справа № 0940/2394/18), від 28 березня 2018 року (справа № 705/552/15-а), ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Пункт 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначає, що у разі внесення за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, сума УНакл такого платника підлягає перерахунку за звітний (податковий) період, в якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене).
Наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 5.10 цього Положення уразі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:
1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;
2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;
3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;
4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.
Так, зокрема, відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 25 лютого 2025 року у справі №400/10114/23 ефективним способом захисту порушених прав та інтересів платника у спірних правовідносинах є саме покладення на ДПС обов`язку поновити дію реєстрації платника ПДВ з моменту скасування реєстрації зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування ПДВ.
Поряд з цим, слід враховувати, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС сума, на яку платник (ТОВ «СМА ЛОЖИСТІК») має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України, на дату анулювання реєстрації платника ПДВ (26.01.2024) становить 924391 гривень.
Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.
Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення відповідно до статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 26 січня 2024 року №7752/2023 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» (код ЄДРПОУ 36486336).
Зобов`язати Державну податкову службу України поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА ЛОДЖИСТИК» (код ЄДРПОУ 36486336) з моменту скасування реєстрації зі збереженням податкових показників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумі 924391 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв