Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/480/216/26 Головуючий у суді І інстанції: Козюменська В.В.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький спільну апеляційну скаргу захисників Кондрашової І.Ю. та Гольфіндера С.К., які діють в інтересах ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2026, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 06.12.2025 року о 22:04 год., в с-щі Компаніївка, по вул. Вишева, 3, водій ОСОБА_1 здійснював рух на ТЗ марки «Nexia», д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору «Dragger Alkotest 6820» водій відмовився. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В спільній апеляційній скарзі захисники Кондрашова І.Ю. та Гольфіндер С.К., які діють в інтересах ОСОБА_1 просять змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, виключивши з резолютивної частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Свої вимоги апелянт обґрунтовують тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 фактично не заперечував того, що на момент зупинки працівниками патрульної поліції, він був в стані алкогольного сп`яніння, щиро покаявся у вчиненому, повідомив суду, що став на шлях виправлення, оскільки в даний час є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 на посаді стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальону, його служба пов`язана з керуванням транспортними засобами військового підрозділу. 
З цих підстав ОСОБА_1 просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.
До суду першої інстанції надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 щодо врахування обставин при розгляді справи від 22.03.2026 року № 1643/5745. До клопотання долучено службову характеристику ОСОБА_1 .
У клопотанні щодо врахування обставин при розгляді справи від 22.03.2026 року № 1643/5745 командир військової частини зазначає, що солдат ОСОБА_1 після завершення процесу злагодження підрозділу буде призначений на посаду водія механізованого взводу. 
На даний час у ході виконання службових обов`язків солдат ОСОБА_1 здійснює керування транспортними засобами підрозділу, забезпечує перевезення особового складу, військового майна, матеріально-технічних засобів та виконує інші завдання, пов`язані із забезпеченням службової діяльності підрозділу. У зв`язку з цим наявність у нього дійсного водійського посвідчення є необхідною умовою виконання покладених на нього службових обов`язків. 
Позбавлення права керування транспортними засобами або вилучення водійського посвідчення, може призвести до ускладнення виконання завдань за призначенням, негативно вплинути на діяльність підрозділу та виконання завдань військовою частиною. Військовослужбовець характеризується позитивно, сумлінно виконує службові обов`язки, дисциплінарних стягнень не має, користується авторитетом серед командування та особового складу. 
З Урахуванням викладеного, керуючись положеннями законодавства України та з метою забезпечення належного виконання завдань військовою частиною Командир військової частини НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_3 просить суд врахувати обставини проходження військової служби ОСОБА_1 та під час розгляду справи не застосовувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
У судовому засіданні в якості свідка був допитаний заступник командира НОМЕР_4 механізованого батальйону НОМЕР_5 майор ОСОБА_4 , який підтвердив, що проходження військової служби солдатом ОСОБА_1 безпосередньо пов`язано з керуванням транспортними засобами військового підрозділу, вказав на обмежені кадрові ресурси водіїв у військовому підрозділі та просив суд не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. Свідок ОСОБА_5 також позитивно характеризував ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1№ 533656 від 06.12.2025, яким підтверджується, що саме 06.12.2025 року о 22:04 год. в с-щі Компаніївка, по вул. Вишева, 3 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження;
- рапортом поліцейського СРПП Гаврилюка С., відповідно до якого 06.12.2025 р. в с-щі Компаніївка по вул. Вишневій, 3, було зупинено ТЗ ВАЗ 2106, д.н.з НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер або в медичному закладі. Від проходження огляду водій відмовився. Відносно водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, від керування водій відсторонений шляхом залишення ТЗ на місці зупинки.
- відеозаписами на DVD-R диску, на якому зафіксовано те, що рух транспортного засобу марки «Nexia», д.н.з НОМЕР_2 , та його зупинку працівниками поліції. Згодом працівниками поліції встановлено особу водія ОСОБА_1 . На перших хвилинах спілкування поліцейський питає щодо вживання алкоголю, оскільки з автомобіля чутно такий запах. Перевіряючи документи ОСОБА_1 , поліцейський, зазначаючи ще раз щодо наявності запаху алкоголю, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» або в медичному закладі. Спочатку ОСОБА_1 зазначає, що згоден на огляд в медичному закладі, потім на місці зупинки за допомогою Драгеру. Коли поліцейські надають ОСОБА_1 алкотест Драгер, останній проходити такий огляд відмовляється. 
Також, відмовляється проходити огляд в медичному закладі. Працівник поліції повідомляє, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування 
 ОСОБА_1 транспортним засобом «Nexia, д.н.з НОМЕР_2 , а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
В той же час, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння. 

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 та його захисники не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
  ОСОБА_6  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Що стосується доводів апеляції про призначення  ОСОБА_1 покарання без позбавлення права керування транспортним засобом. 
Так санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Також, вимоги КУпАП не передбачають можливості застосування аналогії з КПК України в частині визначення адміністративного стягнення. 
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність призначення ОСОБА_1 покарання без позбавлення права керування не може бути враховано, оскільки вказане порушує принцип рівності учасників дорожнього руху (зокрема водіїв) перед законом.
Адже, коли суд, при безальтернативній санкції, починає вирішувати, кому застосовувати закон повністю, а кому ні, це – вибірковість. А це - вже прямий удар по рівності всіх перед законом.
Саме по собі призначення судом покарання передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП одним особам в повному обсязі, а іншим без позбавлення права керування транспортними засобами є вибірковістю та нівелює вимоги Конституції України. 
Крім того водій у війську несе особисту відповідальність за забезпечення перевезення людей і виконання завдань, а керування у стані сп`яніння є несумісним з цими обов`язками. 
Більш того, ОСОБА_1 своїми протиправними діями поставив в значну небезпеку пасажирів транспортного засобу, яким керував та інших учасників дорожнього руху.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Спільну апеляційну скаргу захисників Кондрашової І.Ю. та Гольфіндера С.К., які діють в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2026 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук