П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 185/16027/25
Провадження № 3/185/370/26

10 квітня 2026 року       м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , учасник бойових дій, проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2025 року о 23 годині 50 хвилин на блокпосту «Алдан», який розташований на 1042 км а/д М-30 «Стрий – Умань – Дніпро – Ізварине», гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес» н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Був освідчений на місці зупинки під безперервну відео фіксацію, проба позитивна – 0.66 % проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 22 грудня 2025 року приблизно о 23.15-23.30 годин він керуючи автомобілем «Мерседес Віто» н.з. НОМЕР_3 під`їхав до блокпосту на в`їзд до м. Павлограда зі сторони м. Тернівка, назвав пароль. На блокпосту поліцейський спитав чи вживав він алкогольні напої, на що він йому відповів, що нічого не вживав. Він попросив припарку вати автомобіль на обочині та викликав інший патруль поліцейських, який під`їхав десь через 2 години. У нього взяли пробу на алкоголь «Драгер», який показав 0.66 % проміле. Однак йому не показали сертифікат та не розпечатували мундштук. Він там вже стояв. Потім склали протокол. Потім йому ще пропонували проїхати в медичний заклад, однак він відмовився. Був дуже втомлений. В машині у нього сиділа цивільна дружина, яка також скоріше хотіла додому. Надав клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 працівником поліції, на якого покладено обов`язок щодо збирання доказів по справі, до справи долучено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №548283 від 23 грудня 2025 року;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 грудня 2025 року;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів від 23 грудня 2025 року, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, невиразна мова. Результат огляду ОСОБА_1  – 0.66 % проміле;
- тестування на алкоголь №159 у відношенні ОСОБА_1 , зробленого за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», де результат тесту 0.66 % проміле;
- письмові пояснення ОСОБА_1 ;
- рапорт ст. інспектора чергового чергової частини ВМ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Гейко О.А. від 22 грудня 2025 року;
- рапорт від 22 грудня 2025 року;
- розписку ОСОБА_2 від 23 грудня 2025 року. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила дорожнього руху).
Згідно з п. 2.9 Розділу 2 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється, зокрема:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наказом МВС України з МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі по тексту – Інструкція) визначається процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 Інструкції Розділу 1 «Загальні положення», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6 Інструкції Розділу 1 «Загальні положення», огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Частина 2 статті 266 КУпАП передбачає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», де результат огляду 0.66 % проміле. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що гр. Капінос відповів, що він згоден з результатом огляду, до медичного закладу їхати відмовляється. На питання працівника поліції: «Що вживали?», відповів: «Давно вже». Працівником поліції повідомлено, що у відношенні гр. ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким в подальшому ОСОБА_1 ознайомлено. 
Поліцейські, з огляду на виявлення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд, зазначене підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів від 23 грудня 2025 року.
Після перегляду відеозапису, встановлено, що працівник поліції діяв відповідно до вимог закону та після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, пропонував останньому пройти огляду в медичному закладі, на що останній відмовився. Зазначене узгоджується з наданими ОСОБА_1 пояснення в судовому засіданні, де останній вказав, що потім йому ще пропонували проїхати в медичний заклад, однак він відмовився. Був дуже втомлений. Досліджений суддею відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер. А тому інспектором поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, суд вважає, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 ПДР України. 
Під час розгляду справи не було встановлено даних, які б вказували на невідповідність даних протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності фактичним обставинам.
Докази, які містяться в матеріалах справи у своїй сукупності є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні й не викликають сумніву.
Оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
При цьому, що стосується позиції  ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вважаю, що такій позиції слід дати критичну оцінку, розцінивши її як обраний спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вона повністю спростовується дослідженими доказами по справі. 
Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір. 
Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.
У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя	  	А. П. Косюк