Справа № 946/9510/25 
Провадження № 2/946/1976/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: 
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання – Клопот М.П., 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Красільнікова М.С. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. 
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.08.2001 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Укладений договір був зареєстрований Одеською товарною біржею 04.08.2001 року за № 6512. Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами угоди були виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснено у повному обсязі, але договір нотаріально не посвідчений. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу.
Представником позивача надано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6512 від 04.08.2001 року, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 .
Вказаний договір було зареєстровано представництвом у м. Ізмаїл Одеської товарної біржи 04.08.2001 року за № 6512.
Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснено, про що свідчить п.5 договору.
Згідно зі ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
З аналізу ч.1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Станом на 2026 рік договір нотаріально не посвідчено.
У відповідності до ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.
Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.
Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 47, 48, 62, 71, 80, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 223, 258, 259, 264, 265, 280-289, 353 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір № 6512 від 04 серпня 2001 року купівлі-продажу нерухомого майна – житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , укладений на Одеській товарній біржі у м. Ізмаїл між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення проголошено 12.03.2026 р.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: 	Н.В.Баннікова