Справа №541/275/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2026 р.  селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого – судді Рябченка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (але без виклику) сторін, в приміщенні Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2026 року, з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області до Шишацького районного суду Полтавської області, для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (позивач) до ОСОБА_1 (відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 20.01.2020 року, між АТ «Таскомбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №013/7603460-СК, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» надав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 30 000,00 грн., на умовах платності поворотності та строковості. Відповідачка, скориставшись кредитними коштами, не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, в неї перед первісним кредитором АТ «Таскомбанк» утворилася заборгованість у розмірі 20 790,00 грн. В подальшому шляхом укладення договору факторингу (відступлення права вимоги) до позивача перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором боржником за яким значиться відповідачка. Позивач вважаючи, що його наділено правом вимоги до боржника за кредитним договором, вказуючи на те, що на даний час заборгованість не погашена, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20 790,00 гривень, понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 гривень., та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Розгляд справи просив проводити за правилами спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача.
Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 12.02.2025 року, було прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (але без виклику) сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання, встановлено час та дату розгляду справи.
Копію вищевказаних ухвал та копію позовної заяви з додатками до неї було направлено відповідачу на його зареєстроване місце проживання, поштовий конверт з вищезазначеними вкладеннями було повернуто на адресу суду з довідкою ОСОБА_2 про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідач копію ухвали не отримав, в зв`язку з тим, що не проживає за зареєстрованим місцем проживання, (зареєстроване місце проживання вказане позивачем у позові підтверджено інформацією наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області).
За таких обставин, суд вважає, що відповідач в установлений законом порядок був повідомлений про дату та час розгляду справи відзив на позов, клопотань заперечень або заяв стосовно розгляду справи не надав, до суду не з`явився. Представник позивача при подачі позову надав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.01.2020 року, між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №013/7603460-СК ,що разом з супутніми документами які були підписані сторонами є кредитним договором. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка отримала від первісного кредитора кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 30 000,00 грн., з подальшою сплатою комісії та процентів за користування кредитом відповідно до умов договору, що підтверджується зазначеним договором та додатками до нього. Відповідачка скористувалась кредитними коштами але належним чином не виконувала умови договору в зв`язку з чим в нього перед первісним кредитором утворилася заборгованість у розмірі 20 395,29 грн. (розмір та наявність якої не заперечується відповідачем).
21.12.2023 року, між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір факторингу №НІ/11/14-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило на користь ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 013/7603460-СК в розмірі 20 395,29 грн.
Таким чином ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач набув права вимоги до відповідачки, як до боржника за кредитним договором № 013/7603460-СК, та з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості нарахував додатково заборгованість за відсотками в розмірі 394,71 грн. враховуючи те, що відповідачка не спростувала факт наявності у неї заборгованості за цим договором в тому числі і нарахованих позивачем відсотків, суд дійшов до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідачки суми заборгованості вказаної позивачем у позові в повному обсязі.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
В позовній заяві позивач ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка про надання юридичної допомоги № 1952 від 01.12.2025 року на суму 13000 грн.; витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року.
Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати в сумі 13000,00 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 516, 611, 625, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 6-13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 274, 280-281, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ-ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ( код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133 м. Київ вул. Мечнікова будинок 3, офіс 306) заборгованість за Договором №013/7603460-СК від 20.01.2020 року у розмірі 20790,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн., понесені витрати та правову допомогу у розмірі 13000,00 грн., а разом стягнути 36 452 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шишацького районного суду 
Полтавської області В. В. Рябченко