Справа № 638/1165/26
Провадження № 2/638/4844/26
РІШЕННЯ
Іменем України
20 квітня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Тимченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Грошевої-Шарапової І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області про стягнення моральної шкоди, 
встановив:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, в якому просив суд стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь 10000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.2024 року він звернувся до Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова із письмовою заявою в порядку ст.214 КПК України про внесення до ЄРДР відомостей за ч. 1 ст. 191 КК України. Ухвалою слідчого судді від 05.10.2023 по справі № 638/13835/23 зобов`язано уповноважених осіб прокуратури внести в установленому порядку відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою від 27.09.2023 року. 06.10.2023 такі відомості були внесені до ЄРДР за № 42023222060000205.
Позивач зазначає, протиправні дії та бездіяльність відповідача у кримінальному провадженні № 42023222060000205, якими йому завдано душевних страждань, полягає у наступному: ненадання дізнавачем позивачу як потерпілому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, що зумовлювало потребу в оскарженні бездіяльності дізнавача до слідчого судді; невчинення протягом тривалого часу дізнавачем жодної слідчо-оперативної дії; прийняття дізнавачем незаконної постанови про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді; неналежний нагляд прокуратури за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42023222060000205, враховуючи що протягом більш ніж двох років досудове розслідування ні на крок не зрушило з місця після початку досудового розслідування. Крім того, внаслідок протиправної бездіяльності дізнавача щодо неї були внесені відомості в ЄРДР за ч.2 ст.367 КК України. 
У зв`язку з викладеним, з 06.10.2023 і дотепер кримінальне провадження триває, а обставини подій досі залишаються повністю не з`ясованими, а «розумного строку» прокуратурою не встановлено, що надає можливості органу дізнання взагалі не вчиняти слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, тобто, безкінечно. Однак, проведення досудового розслідування у розумні строки є безумовним службовим обов`язком прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням кримінального провадження. Надмірна тривалість кримінального провадження є порушенням права позивача, оскільки здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування та неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність. 
Позивач зазначає, що в даному випадку надмірна тривалість кримінального провадження, неодноразові звернення як до органів досудового розслідування, так і до суду, неодноразові скасування судами постанов дізнавача у зв`язку з неповнотою дослідження обставин кримінального провадження, невизначеність правовідносин і необхідність відстоювати свої законні права та інтереси в судовому порядку, поза розумним сумнівом завдали йому душевних страждань, завдаючи моральної шкоди, яку позивач оцінив у 10000 грн. Завдані моральні стражданнями знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з тривалістю кримінального провадження (з 2023 року).
Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що твердження позивача про незаконні дії окружної прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42023222060000205 від 06.10.2023 не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, а також спростовуються матеріалами справи. Наводячи у своїй заяві перелік дій, які на його думку свідчать про порушення його прав з боку органів прокуратури, позивач жодним чином не зазначає, в чому конкретно порушені його права, та які саме права порушені. Жодним чином не мотивовано та не підтверджено наданими матеріалами твердження про спричинення позивачу шкоди вказаними діями. Натомість, позивач обмежується переліком негативних явищ у своєму житті, відповідальність, за які він воліє покласти на орган досудового розслідування. ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги про відшкодування моральної шкоди тривалою бездіяльністю відповідача та третьої особи під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за його заявою. При цьому, не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між тривалістю досудового розслідування у кримінальному провадженні та завданням позивачу моральної шкоди. Таким чином, сам по собі тривалий строк досудового розслідування, що обумовлений процесуальними особливостями, складністю справи та необхідністю виконання численних судових рішень, не свідчить про протиправну бездіяльність та про підставу для покладення на державу відповідальності за завдання моральної шкоди.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що процесуальним керівником не були дані вказівки дізнавачу про проведення тих чи інших оперативно-розшукових дій, не були зазначені строки їх проведення та не було вчинено перевірки їх виконання дізнавачем з боку процесуального керівника, що встановлено мною під час ознайомлення з матеріалами справи. Саме внаслідок такої протиправної бездіяльності з боку прокуратури дізнавачем і не було вчинено жодної оперативно-розшукової дії чи будь-якої іншої дії для дотримання вимог ст.2 КПК України. Крім того, наголосив, що справа сама по собі не є складною, а лише потребує добросовісного відношення до неї в першу чергу відповідача, який мав обов`язок та можливість здійснювати належне процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням з боку групи дізнавачів, але не зробив цього протягом більш ніж двох років. 
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що сектором дізнання Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області (група дізнавачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), за процесуального керівництва Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (група прокурорів: Овод К.К., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.10.2023 за № 42023222060000205, за фактом того, що 06.10.2023 до Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області надійшла ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 справа № 638/13835/23, провадження № 1-кс/633/2446/23, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , відповідно до якої що невідома особа під видом надання послуги з туристичного обслуговування заявнику шляхом обману заволоділа грошовими коштами заявника в сумі 25807,50 грн., як і заявник 09.01.2020 переказав на рахунок ТОВ «Музенідіс Тревел Харків».
На виконання вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» досліджено в Єдиному державному реєстрі судових рішень зміст судових рішень, зазначених у позовній заяві, та встановлено наступне.
15.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №42023222060000205, про що свідчить відмітка уповноваженого співробітника поліції на копії клопотання. 
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.08.2024 у справі № 638/15350/24 (провадження № 1-кс/638/2808/24) скаргу ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Кірієнко Віолетту Едуардівну розглянути, у визначений ст.220 КПК України строк, подане ОСОБА_1 клопотання від 15.08.2024 року та повідомити заявника про результати його розгляду.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року у справі № 638/15350/24 (провадження № 1-кс/638/3215/24) скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову дізнавача СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Кірієнко Віолетти Едуардівни від 24.10.2024 про закриття кримінального провадження №42023222060000205 від 06.10.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України.
26.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області Самойлової В. Е. з клопотанням про встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , проведення його допиту, а також на проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , про що свідчить відмітка уповноваженого співробітника поліції на копії клопотання.
Постановою дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Самойлової В. Е. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з реєстраційним індексом К-457 від 26.03.2025 - провести одночасний допит між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 - частково відмовлено.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 04 травня 2025 року у справі № 638/15350/24 (провадження № 1-кс/638/1365/25) скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Самойлової В. Е. про часткову відмову у задоволененні клопотання ОСОБА_1 від 26.03.2025 року про проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 4202322060000205 від 06.10.2023 року.
Постановою дізнавача СД Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області Самойлової В.Е. від 07 липня 2025 року кримінальне провадження №42023222060000205 від 06.10.2023 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2025 року у справі № 638/15350/24 (провадження № 1-кс/638/2405/25) скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області Самойлової В.Е. від 07 липня 2025 року, про закриття кримінального провадження № 42023222060000205 від 06.10.2023.
Сторонами визнається, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.
Разом з тим, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди внаслідок нерозгляду його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, прийняття дізнавачем постанов про закриття кримінального провадження, про часткову відмову у задоволенні клопотання, а скасування судом зазначених постанов та зобов`язання дізнавача вчинити певні дії саме по собі не свідчить про заподіяння позивачу шкоди та наявності підстав для її відшкодування. Крім того, ОСОБА_1 не надав доказів спричинення йому душевних страждань внаслідок прийняття невчинення дізнавачем певних дій або внаслідок прийняття постанов, скасованих слідчим суддею, наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням його права та наслідками, які спричинило це порушення.
При цьому сам факт винесення слідчим суддею процесуальних ухвал, у тому числі про скасування постанов дізнавача, про зобов`язання дізнавача вчинити певні дії не тягне безумовний наслідок цивільно-правового характеру і саме по собі не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлено зазначені позивачем ухвали слідчого судді, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідача і притягнення його до цивільно-правової відповідальності.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 25 січня 2021 року у справі № 227/4410/19.
До подібних висновків Верховний Суд дійшов також у постановах від 13 січня 2020 року у справі № 227/2572/19, від 17 січня 2020 року у справі № 638/11414/18, від 04 березня 2020 року у справі № 639/1803/18, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19; від 20 травня 2020 року у справі № 337/3375/17.
Щодо доводів позивача на те, що протиправність дій відповідача полягає неналежному процесуальному керівництві, оскільки прокурор не надав дізнавачу вказівок про проведення тих чи інших оперативно-розшукових дій, не зазначив строків їх проведення, не провів перевірки їх виконання дізнавачем, то суд зазначає, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження цих обставин, зокрема не надав матеріалів кримінального провадження, з яким він ознайомився у дізнавача, не заявив в порядку ст. 84 ЦПК України клопотання про витребування копій матеріалів кримінального провадження, не надав суду судових рішень, які набрали законної сили, якими було би встановлено протиправну бездіяльність прокурорів Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова у кримінальному провадженні № 42023222060000205.
Вимогами ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).
Своїм правом на подання клопотання про витребування доказів позивач не скористався. У позовній заяві відсутнє зазначення про неможливість подання тих чи інших доказів.
Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже, і заподіяння моральної шкоди, розмір якої жодним чином не обґрунтований.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями службової (посадової) особи органу державної влади.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області про стягнення моральної шкоди – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач – Держава Україна в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, адреса: вул. Вартових Неба, 55А, м. Харків, 61072;
третя особа - Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, адреса: вул. Володимира Пасічника, 103, м. Харків, 61201. 
Повне рішення суду складено 20 квітня 2026 року.

Суддя           А.М. Тимченко