ЄУН: 336/12469/25
Провадження №: 2/336/1351/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В: 
До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до АТ «БАНК ФОРВАРД», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В позовній заяві зазначено, що 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. був вчинений виконавчий напис № 4200 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь АТ «БАНК ФОРВАРД», у загальній сумі 47 801,02 грн.
Посилаючись на ЗУ «Про Нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року № 1172, Позиції Верховного суду вважає, що виконавчий напис від 09.12.2019 року № 29834  такий, що не підлягає виконанню.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
22.01.2026 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача, у якому зазначають, що 29.07.2024 року відбувся аукціон з продажу майна АТ «БАНК ФОРВАРД» у складі лоту № GL1N426305, оформлений протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240708-70801 від 29.07.2024.
15.08.2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір № GL1N426305/1 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги, Банком було відступлено на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 200185643 від 30.01.2019 р.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2026 року залучено до участі у справі як правонаступника позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Вказану ухвалу 28.01.2026 доставлено до електронного канбінету.
Від учасників процесу ніяких клопотань, заяви по суті справи не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 05.09.2020 року Буждиганчук Є.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу був вчинений виконавчий напис № 4200 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь АТ «БАНК ФОРВАРД», у загальній сумі 47 801,02 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., від 13.10.2020 ВП № 63168147 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63168147.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., від 30.09.2020 ВП № 63168147 арештовані кошти боржника.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., від 30.09.2020 ВП № 63168147 відкрито виконавче провадження.
Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.
Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23.
Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».
Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 4200 від 05.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )».
Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду.
Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2статті 137ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ (ч.4 ст.137 ЦПК України).
До позовної заяви позивача, зокрема долучив: договір про надання правової допомоги від 04.12.2025 року; акт здачі-прийняття наданих послуг до договору про надання правової допомоги на загальну суму 6500,00 грн.; розрахунок сум судових витрат де в розділі «витрати пов`язані з розглядом справи: на професійну правничу допомогу» загальна сума зазначена 6500 грн.
Вказані витрати є співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 265, 273, 279, 352-354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4200 від 05.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 47 801, 02 грн. 
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 968,96 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 гривень. 
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:
Позивач – ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке знаходиться за адресою: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, ЄДРПОУ 3523423.
Третя особа – Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, буд.55, офіс.61,62; РНОКПП НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Є.С. Боєв

23.02.26