Справа № 199/891/26
(2/199/2787/26) 

РІШЕННЯ
іменем України

30.03.2026 
м. Дніпро

справа №199/891/26
провадження № 2/199/2787/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: 
головуючого судді Подорець О.Б. 
за участю секретаря Костючик В.В. 

учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, 

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач не регулярно надає допомогу на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 35000 грн. щомісяця до її повноліття, виходячи з того, що відповідач сплачує таку суму.
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Різник С.Г. позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав зазначених у позові та наданих доказах. Зокрема пояснив, що витрати на утримання дитини складаються з оренди житла, комунальних послуг, відвідування дитиною комп`ютерної академії, хореографії, англійської мови, а також купівля одягу, їжі, ліків. 
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що з позовом згоден частково. Суду пояснив, що на початку війни дружина з донькою переїхали до ОСОБА_4 і дійсно він надавав у місяць на їх утримання 35000 грн., що складало оренду житла, комунальні послуги, навчання доньки, одяг, їжа. Дружина не працює. Проте, на теперішній час йому поставили діагноз цукровий діабет, що потребує додаткових витрат на ліки. На його утриманні перебувають батьки. Тому він визнає позов частково в розмірі частини від його доходів. 
Представник відповідача адвокат Машталер Д.В. підтримав наданий відзив на позовну заяву та просив задовольнити позов частково з урахуванням наданого відзиву та пояснень відповідача.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2006 року, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13 січня 2026 року.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №155.
Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. 
Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було та оскільки відповідач з донькою не проживає, а статтею 180 СК України обов`язок по утриманню, є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання дитини.
Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.  Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 є батьком  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. 
Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що ОСОБА_2 має працездатний вік, позов визнав частково в сумі 7500 грн., вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», яким прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3512 грн., сплачував добровільно кожного місяця 35000 грн. на утримання дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 на утримання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 10000 грн.
Суд не може погодитися з посиланнями позивача у позовній заяві щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 35000 грн., оскільки стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження цих обставин, тоді як обов`язок доказування статтею 81 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Крім зазначеного, судом не встановлено і інших обставин при визначенні розміру аліментів встановлених ст.182 СК України, що давало би можливість стягнення аліментів у більшому розмірі. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 10000 (деять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 28 січня 2026 року до повноліття дитини. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1331 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 . 

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Синельникове Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 .

Суддя    О.Б.Подорець