Справа № 372/1635/26 
Провадження № 1-кп-247/26

В И Р О К
іменем України

08 квітня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі –  ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111230002222 від 29.12.2025 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.12.2020 Обухівським районним судом Київської області, за ч.2 ст.345 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 19.07.2022 Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, 71,72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 14.06.2024 на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2024 за ст. 81-1 КК України застосовано умовно-дострокове звільнення із невідбутим строком 3 роки 7 місяців 28 днів для проходження військової служби. 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2025 року приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи у будинку за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та його дідом ОСОБА_6 , під час вживання алкогольних напоїв, виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, що переріс у бійку. В ході бійки ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , завдав два удари кулаком правої та лівої руки в область обличчя та голови, після чого ОСОБА_6 впав на підлогу. В цей момент ОСОБА_5 завдав потерпілому два удари правою ногою в область тулуба та живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної закритої травми грудей і живота, з ушкодженням м`яких тканин, перелому ребер, розриву селезінки та брижі порожньої кишки, крововтрати, шоку.
Своїми умисними діями, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з нанесеними тілесними ушкодженнями потерпілому ОСОБА_6  ОСОБА_5 спричинив тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнав у повному обсязі. Пояснив, що за обставин зазначених в обвинувальному акті він наніс своєму діду ОСОБА_6 тілесні ушкодження від яких той помер. Просив не призначати йому надто суворе покарання. 
Потерпіла ОСОБА_7 просила розглянути справу без її участі, про що надала письмову заяву. Також зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має. Вид і міру покарання просила призначити на розсуд суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №40 від 11.02.2026 року ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення страждав на емоційно-лабільний астенічний розлад органічного походження. У період вчинення інкримінованих йому дій в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. За своїм психічним станом ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованих йому дій та на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, які маються у матеріалах кримінального провадження, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини відповідної статті, що буде необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових кримінальних правопорушень.
Частиною 1 ст. 71 КК України визначено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Обухівського районного суду від 19.07.2022 за ч.1 ст.309, 71,72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі покарання не відбув та вчинив нове кримінальне правопорушення, суд призначає остаточне покарання на підставі частини першої статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.07.2022 року.
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Підстав для його зміни суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.07.2022 року та остаточно призначити  ОСОБА_5  покарання у виді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід  ОСОБА_5  залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 29 грудня 2025 року до вступу вироку в закону силу. 
Речові докази: мобільний телефон Redmi повернути ОСОБА_5 ; кросівки, чоловічу курточку, рубашку, змиви, зрізи, дактилокарту, зразок крові, дві чарки, дві банківські картки, два недопалки сигарет, дві липкі стрічки, фрагмент тканини знищити; DVD –R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя             ОСОБА_1