ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3956/26 Справа № 243/10120/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Дніпро 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Пищиди М.М.
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора Павлоградської районної державної адміністрації Рижкової Вікторії Василівни, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської Ірини Юріївни, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, Територіальна громада м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» про скасування державної реєстрації та припинення права власності . 
В обґрунтування позовних вимог зазначили про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
З метою оформлення спадщини вона 22.10.2025 звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Бігуна В.В., який постановою від 22.10.2025 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Крім неї до спадкоємців першої черги спадкування за законом належав її брат ОСОБА_4 , який прийняв спадщину і відмовився від неї на користь свого сина ОСОБА_2 , про що їй стало відомо лише восени 2025 року. 
Вказала, що строк для прийняття спадщини після смерті матері вона пропустила з поважних, об`єктивних причин. У зв`язку із повномасштабною військовою агресією рф проти України та введенням воєнного стану на території України нотаріуси тимчасово припинили свою діяльність на території Донецької області та вона була вимушена евакуйовуватись з міста активних бойових дій – м. Слов`янськ Донецької області до міста Києва. Крім того, вона не могла у вищевказаний період звернутись до нотаріуса, зважаючи на свій вік та стан здоров`я, а саме у лютому 2021 року їй було проведено операцію декомпресійної трепанації черепа, видалення інсульт-гематоми лівої півкулі мозочка, видалення вентрикулярного дренажу, у березні 2021 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні. У липні 2022 року стан її здоров`я погіршився, вона була вимушена звернутись до лікаря невролога «Медичного центру «Доктор СПІН» у м. Києві. Крім того вона є пенсіонером та зважаючи на свій стан здоров`я, багато коштів вона вимушена витрачати на своє лікування, у зв`язку із чим через стан здоров`я та недостатню кількість коштів у неї не було можливості у період з 21.03.2022 по 19.09.2022 звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та приїхати до міста Слов`янськ Донецької області. 
Крім того, документи на успадкований будинок знаходились у її брата, який відмовився надати їх, а отримати копії документів в органах місцевого самоврядування вона не могла, тому що в архіві БТІ м. Слов`янська відсутня інвентарна справа на вищевказаний житловий будинок. Таким чином, коли ситуація у м. Слов`янську дещо стабілізувалась, відновили роботу нотаріуси, стан здоров`я позивача покращився, у неї з`явилась фінансова можливість подати заяву нотаріусу, вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.
Враховуючи зазначене, позивач просила суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.09.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, в Україні.
Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.1957, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.04.1982, згідно якого позивач змінила прізвище з дошлюбного « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку із реєстрацію шлюбу.
ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07.02.1962.
Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.09.1993 № 4250.
Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 130/2022, які були витребувані судом у приватного нотаріуса, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до приватного нотаріуса 20.12.2022 із заявою про прийняття спадщини, як онук спадкодавця ОСОБА_3 . В свою чергу, спадкоємець за законом першої черги, син спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся 20.12.2022 до приватного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь свого сина ОСОБА_2 . Також згідно матеріалів спадкової справи будь-яких спадкоємців, які б були зареєстровані та мешкали разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент її смерті не встановлено. Заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. 17.11.2023, реєстровий № 6126, відповідач ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 17.11.2023, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 354824111 від 17.11.2023.
Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуна В.В. від 22.10.2025, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку із пропущенням строку для подачі заяви для прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 .
Згідно довідки № 3007-5001681412 від 31.05.2022, позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вбачається з наданої позивачем виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 99/99, позивач ОСОБА_1 з 05.03.2021 по 13.03.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП СМР «Міська лікарня № 1 м. Слов`янська» із діагнозом: ГПМК за геморагічним типом від 15.01.2021 з утворенням внутрішньо-мозкової гематоми лівої гемісфери мозочка з проривом крові до шлуночком системи та ознаками її тампонади на тлі ГЇ ІІІ ступеня. Стан після операції від 19.02.2021 (встановлення зовнішнього вентрикулярного дренажа у передній ріг правого бічного шлуночка. Декомпресійна резекційна трепанація потиличної кістки ліворуч, мікрохірургічне видалення внутрішньомозкової гематоми лівої гомісфери мозочка).
Згідно протоколу дослідження лікаря невролога «Медичного центру «Доктор СПІН» у м. Києві від 29.07.2022 та протоколу дослідження МРТ головного мозку, позивач ОСОБА_1 29 липня 2022 року перебувала на консультації лікаря невролога із діагнозом: залишкові явища перенесеного геморагічного інсульту з формуванням інсульт-гематоми в лівій півкулі мозочка, перенесеної трепанації черепа, видалення інсульт-гематоми лівої півкулі мозочка у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, вираженого вестибулоатактичного синдрому. Дисциркуляторна атеросклеротична та гіпертонічна енцефалопатія ІІІ ступеню.
Рішення суду першої інстанції аргументовано тим, що позивачка не навела поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які б свідчили про пропуск такого строку з незалежних від неї вагомих причин, не надала доказів, які б свідчили про неприйняття нею спадщини з причин, які є для неї об`єктивними, непереборними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261–1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). 
Разом з тим, позивачка у передбачений законом строк не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті своєї матері.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19)).
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанови Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 (провадження № 61-9796св22)).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням юридичної визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі їхньої відсутності – в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.
Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження
№ 61-21447св19)).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, зробив правильні висновки про те, що позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів наявності об`єктивних перешкод для подачі заяви про прийняття спадщини, так і до звернення до суду із цим позовом. 
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки суд надав належну правову оцінку доводам сторін, висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Доводи апеляційної скарги про неможливість звернення з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строку, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи не приймаються до уваги, так як дана обставина не є перешкодою для подання безпосередньо самої заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, наведені ОСОБА_1 обставини не свідчать, що вона не мала можливості звернутись за заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері до будь-якого нотаріуса, що свідчило б про її волевиявлення щодо спадкового майна.
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є виключною підставою для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини. Такими підставами можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили звернення до органів нотаріату у встановлений законом строк. Таких обставин позивач не вказала та відповідних доказів не надала.
Належних та достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивач до суду не подав. Натомість безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що наведені ОСОБА_1 обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Вступна та резолютивна частини проголошені 22 квітня 2026 року.
Повний текст постанови складено 23 квітня 2026 року.

Судді: