Номер провадження: 33/813/493/26
Номер справи місцевого суду: 521/19610/25 
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
16.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
з участю секретаря судового засідання – Юцикова Д.Є.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Уренчука Андрія Сергійовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Уренчука Андрія Сергійовича,
на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2025 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 тисяча гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Уренчук А.С., просить скасувати постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08.12.2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 521/19610/25 та закрити провадження у справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку скаржника до Хаджибейського районного суду м. Одеси не надходили матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що свідчать про недостовірний зміст постанови від 08.12.2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 521/19610/25, що свідчить на незаконне притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. ч. 5 ст. 126 КУПАП. Зазначає, що справа № 521/19610/25 не містить будь-яких довідок про оповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи.
Захисник посилається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025, не зазначено час, коли ОСОБА_1 скоїв правопорушення, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння. В зазначений в протоколі час «25.10.2025 23:20» доданими до протоколу матеріалами не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння.
Вважає, що довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В» не доводить факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та є неналежним доказом у справі; довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 (постанови Приморського районного суду м. Одеса від 05.08.2025 року, справа № 522/14949/25 року та постанова Хаджибейського районного суду м. Одеса від 08.10.2025 року справа № 521/14446/25), не може бути доказом повторності, оскільки в матеріалах справи відсутня будь-яка нележана та допустима інформація щодо чинності вказаних постанов суду, на які міститься посилання у довідці; направлення від 25.10.2025 о 23:40 на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , не є додатком до протоколу ЕПР1 № 494150, та було складено поліцейськими після складання протоколу про адміністративне правопорушення; протокол ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025 було складено на ОСОБА_1 за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння в закладі охорони, за відсутністю направлення, що свідчить про недійсність огляду ОСОБА_1 згідно адз. 5 ст. 266 КУпАП, а відповідно відсутність складу правопорушення, яке йому інкримінують, і відповідно визначає такий доказ, як неналежний та недопустимий; довідка про належність транспортного засобу ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом у справі, в тому числі у зв?язку з тим, що вона не є додатком до протоколу ЕПРІ № 494150 згідно з його змістом.
Захисник стверджує, що ознаки сп?яніння, якими суд обґрунтовує наявність вини ОСОБА_1 , не підтверджуються належним та допустимими доказами, наявними у справі № 521/19610/25.
Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 , який керував електромопедом не є водієм в розумінні законодавства України, оскільки він не має та не повинен мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом електромопедом, яким він керував.
Посилається, що судом першої інстанції було розглянуто справу за межами строку встановленого ст. 277 КУпАП.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Уренчук А.С. в судовому засіданні надав пояснення, зазначив, що розгляд справи можливо проводити за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він перебуває під вартою в слідчому ізоляторі, доводи апеляційної скарги підтримав.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Доводи апеляційної скарги, що до Хаджибейського районного суду м. Одеси не надходили матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, управлінням патрульної поліції в Одеській області направлено на розгляд до Хаджибейського районного суду м. Одеси протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494183 від 26.10.2025 року відносно ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП, та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025 року відносно ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17листопада 2025 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 521/19611/25, провадження № 3/521/6630/25) та за ст. ч. 3 ст. 130 КУпАП(справа № 521/19610/25, провадження № 3/521/66297/25) - об`єднані в одне провадження.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494183 від 26.10.2025 року, 25.10.2025 року о 23:20 годині в м. Одесі по вул. Дорога Овідіопольська, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом електромопедом, при цьому був позбавлений права керування транспортним засобом Малиновським районним судом м. Одеса 18.05.2023 року строком на 5 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА № 5661568 від 06.09.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025 року, 25.10.2025 року о 23:20 годині в м. Одесі по вул. Дорога Овідіопольська, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електромопедом UA2404-06004 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість шкіри обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ООМЦПЗ ООР у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до інформації, долученої до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ЕНА № 5661568 від 06.09.2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 20400 грн. 
За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року у справі № 522/14949/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 368700 від 21.06.2025 року).
Постановою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 року апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2025 року, відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін. Зазначена постанова набрала законної сили 08.09.2025 року.
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2025 року у справі № 521/14446/25 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409050 від 01.08.2025 року).
Зазначена постанова набрала законної сили та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень в апеляційному порядку не оскаржувалась.
Посилання сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні зазначені постанови, апеляційний суд не приймає, оскільки відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень є загальнодоступними.
Відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП “Адмінпрактика”, станом на 26.10.2025 року ОСОБА_1 18.08.2001 року видано посвідчення водія НОМЕР_1 .
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає у разі вчинення особою дій, передбачених частиною першою цієї статті, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
З постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року у справі № 522/14949/25 вбачається, що 21.06.2025 о 14 год. 45 хв., громадянин ОСОБА_1 керував електромопедом без д.н.з. в м. Одесі по вул. Базарній, 90 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
З постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2025 року у справі №521/14446/25 вбачається, що відповідно до протоколу серії ЕПР 1 № 409050 від 01.08.2025 року гр. ОСОБА_1 25.07.2025 року о 15 год. 05 хв. у м. Одесі, по вул. Болгарська, 83, керував т/з електромопедом ХК 2404-060044 д.н.з. відсутні, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР у встановленому законом порядку, про що є висновок 001696, вживання наркотичної речовини (опіоїди), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.
Факт повторного вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечується.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до приписів ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні на підставі яких у встановленому законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, показаннями технічних приладів.
Доказами у справі можуть бути, зокрема показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494183 від 26.10.2025 року та серії ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025 року містять посилання на те, що обставини правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП фіксувалися на ПВР 471005, 473675, тому апеляційний суд вважає вказані докази належними.
З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було зупинено через порушення останнім правил дорожнього руху, у відношенні ОСОБА_1 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія серії ЕНА № 6016814 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3, чим ОСОБА_1 порушив пункт правил 8.5.1 ПДР.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що в протоколі серії ЕПР1 № 494150 від 26.10.2025 року зазначено ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови.
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
З відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло (ПВР 471005 23:24).
Поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній категорично відмовився, зазначивши, що йому відомі наслідки такої відмови (ПВР 471005 23:24).
Після відмови від проходження огляду поліцейським повідомлено про наслідки такої відмови, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.
Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Наданий відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає і повністю відтворює обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Відеозапис узгоджується з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та є достатнім для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2025 року.
Є необґрунтованими посилання захисника на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2025 року складено працівника після складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки апеляційний суд звертає увагу на те, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є саме попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проводиться за обов`язкової участі поліцейського. Однак зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, що підтверджується і переглянутим в апеляційному суді долученим до справи відеозаписом події.
Також суд не приймає доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням матеріальних та процесуальних норм, оскільки судом не встановлено даних щодо порушення працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог, передбачених главою 19 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , який керував електромопедом не є водієм в розумінні законодавства України, оскільки він не має та не повинен мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом електромопедом, апеляційний суд зазначає наступне.
Порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 (надалі - Положення).
Відповідно до п.2 Положення, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно п.3 Положення, керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.
Отже, наведеними положеннями встановлений обов`язок водія мати посвідчення водія категорії А1 при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Таким чином, транспортний засіб електромопед UA2404-06004, яким керував ОСОБА_1 , хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, проте являється транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.
При цьому, за наведеними вище визначеннями, водіями вважаються не лише особи, які керують механічними транспортними засобами, тобто, які обладнані електродвигуном потужністю понад 3 кВт, а й тими транспортними засобами, які не перевищують таких параметрів потужності.
З огляду на вищевикладене, відповідно до п.2.13. ПДР, п.3 Положення, ОСОБА_1 для керування транспортним засобом, обладнаним електродвигуном потужністю до 4 кВт, зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «А1» та, у відповідності до п.2.4.а) ПДР, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.
Отже, працівниками поліції правомірно складено у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Щодо тверджень апелянта про те, що долучені до матеріалів справи довідки про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення не є доказами у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Зазначені довідки розцінюються судом як інші документи у розумінні ст.251 КУпАП, що підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами. Водночас із матеріалів справи вбачається, що зазначені довідки не були підставою для висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Висновки суду ґрунтуються на сукупності досліджених доказів, зокрема протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписах з портативних відео реєстраторів які у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини. Отже, саме по собі посилання на зазначені довідки не вплинуло на висновки суду щодо доведеності вини особи.
Щодо доводів захисника про недостовірність змісту постанови, що оскаржується, в частині повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, апеляційний суд зазначає наступне.
Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення від 26.10.2025 року за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, а також, що розгляд справи відбудеться у Хаджибейському районному суді м. Одеси 26.11.2025 року.
Апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.
Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), апеляційний суд вважає, що розглянувши справу за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Уренчука А.С., суд апеляційної інстанції забезпечив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
Апеляційний суд вважає доводи, що судом першої інстанції було розглянуто справу за межами строку встановленого ст. 277 КУпАП необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2, 6 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому висновок Хаджибейського районного суду м. Одеси в постанові від 08 грудня 2025 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2025 року без змін.
Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Уренчука Андрія Сергійовича, залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова