Справа № 169/221/26
Провадження № 2/169/425/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

04 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі – ТОВ «ФК «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 22 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі – ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5127814, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 гривень на строк 360 днів, зі сплатою процентів – 1% в день кожні 30 днів. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 01.02-27/25 від 29 липня 2025 року перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Вказуючи, що в зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 27557,82 гривень, просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 78, 79), до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі (а. с. 66).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 80), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. 
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 22 листопада 2024 року звернувся до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» з метою отримання кредиту та того ж дня уклав із ним договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5127814 (далі – Договір) (а. с. 6-20).
Договір, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 39780 (а. с. 17 на звороті, 19, 22, 23).
Згідно з пунктом 1.2 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума погодженого сторонами Договору кредиту становить 8000 гривень, строк кредитування – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, стандартна процентна ставка – 1 % в день, та знижена процентна ставка – 0,01% в день, (застосовується якщо ОСОБА_1 до 21 грудня 2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту).
Відповідно до пункту 2.1 Договору кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на поточний рахунок Клієнта, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані останнім кредитодавцю з метою отримання кредиту.
Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (пункт 3 Договору).
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів (пункт 4.1 Договору).
Пунктом 4.5 Договору передбачено, що повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на вебсайті банківські рахунки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в національній грошовій одиниці України – гривні.
У випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання грошового зобов`язання (пункт 6.3 Договору).
На виконання умов Договору від 22 листопада 2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01, укладеного 12 березня 2019 року з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», перерахувало кошти в сумі 8000 гривень на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 (номери транзакцій в системі іPay.ua 573622231) (а. с. 24).
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало.
Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. 
З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5127814 від 22 листопада 2024 року становить 27557,82 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 7999,99 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами – 17357,83 гривень, штраф – 2200 гривень (а. с. 164).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи видно, що 29 липня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладений договір факторингу № 01.02-27/25 (а. с. 30-40).
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 вказаного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає (передає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та сплачує ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановленні цим договором.
Загальний розмір заборгованостей складає 38106831,66 гривень.
Зобов`язання по оплаті договору факторингу фактором повністю виконані (а. с. 41).
Відповідач ОСОБА_1 є в Витязі з додатку №1 до договору факторингу №01-02-27/25 від 29 липня 2025 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 5127814 від 22 листопада 2024 року становить 27557,82 гривень (а. с. 42).
Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5127814 від 22 листопада 2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду із цим позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просило стягнути з ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням останнім належним чином умов Договору № 5127814 від 22 листопада 2024 року заборгованість у розмірі 27557,82 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 7999,99 гривень, заборгованість за відсотками – 17357,83 гривень, заборгованість за штрафом – 2200 гривень (а. с. 3).
Проте, з таким розрахунком не можна погодитись з огляду на таке.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4.1 Договору №5127814 від 22 листопада 2024 року сума кредиту становить 8000 гривень, строк кредитування – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, стандартна процентна ставка – 1 % в день, та знижена процентна ставка – 0,01% в день, (застосовується якщо ОСОБА_1 до 21 грудня 2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту) (а. с. 6-20).
Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Також слід зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вказане, нарахований первісним кредитором штраф в розмірі 2200 гривень, сплата якого передбачена Договором, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до узгодженого сторонами графіку платежів відповідач 21 грудня 2024 року повинен був сплатити перший платіж в розмірі 2400 гривень, 24 грудня 2024 року – другий платіж в розмірі 240,01 гривень, 23 січня 2025 року – третій платіж 2400 гривень (а. с. 23).
Із розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» видно, що 24 грудня 2024 року ОСОБА_1 сплатив кошти в сумі 4440,01 гривень, які були зараховані первісним кредитором на погашення заборгованості таким чином: тіло кредиту – 0,01 гривня, проценти за користування позикою – 2640 гривень, штрафні санкції – 1800 гривень (а. с. 25 на звороті).
Виходячи з часткової сплати відповідачем заборгованості суд вважає за необхідне зарахувати 1800 гривень (неустойка) у рахунок погашення тіла кредиту та стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 6199 гривень 99 копійок (8000 грн – 0,01 грн – 1800 грн = 6199,99 грн).
З огляду на вказане, період, за який підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитними коштами станом на 29 липня 2025 року (дата відступлення вимоги), буде становити 250 днів (250 дн. – 32 дн. = 218 дн.).
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного відповідачем Договору станом на 29 липня 2025 року (дата відступлення вимоги) становить 13435,98 гривень, які слід стягнути з відповідача на користь позивача:
8000 грн * 1 % * 32 дн. = 2560 грн;
6199,99 грн * 1 % * 218 дн. = 13515,98 грн;
2560 + 13515,98 - 2640 (оплата від 24 грудня 2024 року) = 13435,98 грн. 
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається з основної суми боргу та процентів за користування кредитними коштами, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк.
У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (71,25 %) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1896 гривень 96 копійок (2662,4 грн * 71,25 % = 1896,96 грн).
На підставі викладеного, статей 512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1046, 1048 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 5127814 від 22 листопада 2024 року в розмірі 19635 (дев`ятнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 6199 (шість тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами – 13435 (тринадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1896 (одна тисяча вісімсот дев`яносто шість) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», адреса місця знаходження: вулиця Іллінська, 8, місто Київ, код ЄДРПОУ 37616221.
Представниця позивача: Паладич Аліна Олександрівна, адреса місця знаходження: вулиця Іллінська, 8, місто Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне рішення складене 01 квітня 2026 року.

Головуючий