ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/4854/26
Провадження № 33/820/239/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання – Степанюка А.М., захисника – Кримчака О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Кримчака О.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2026 року о 14 год. 47 хв. по вул. Шевченка, 66 в м. Хмельницькому, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Кримчак О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали судової справи, заслухавши захисника Кримчака О.А. та ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова – залишається без змін, за таких підстав.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
В судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2026 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586253 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 з`ясовано наявність ознак наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився.
Відповідно до вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП - Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (в ред. постанови КМУ № 161 від 22.03.2017року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 Правил дорожнього руху України, є порядок, визначений у ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, тощо.
Відповідно до вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені правильно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2026 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та відеозаписом з місця події. 
Так, суд правильно оцінив зібрані по справі докази і вказав наступне. 
Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586253 від 08.02.2026 р., в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України; відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, на якому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі, який містить достатньо об`єктивної інформації про правопорушення. 
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 наявні такі ознаки стану наркотичного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, що ОСОБА_1 ніяк не спростовано. 
Положеннями п.п. 3, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суд відхиляє доводи апелянта про те, що поліцейські хотіли затримати ОСОБА_1 для відправки в ТЦК.
Так, із відеозапису вбачається, що поліцейський після початку спілкування із водієм виявив відомості відносно ОСОБА_1 щодо питання, пов`язаного із військово-обліковими документами, про що йому повідомив. ОСОБА_1 запитав, чи може він зателефонувати комусь та поліцейський після цього відійшов від автомобіля ОСОБА_1 . Потім поліцейський повідомив про ці обставини колезі та вони почали обговорювати ситуацію та вирішувати свої подальші дії. Там, у службовому транспортному засобі поліцейський повідомив колезі про виявлені ним ознаки наркотичного сп`яніння у водія та те, що він має неприродну блідість обличчя та що у нього було вражене тремтіння пальців рук. У подальшому поліцейський вирішив порадитися з приводу цієї ситуації з командиром. В цей час поліцейський, сидячи у транспортному засобі вигукнув, що ОСОБА_1 втік та на службовому транспортному засобі наздогнав автомобіль іншої особи, у який сів ОСОБА_1 , намагаючись покинути місце події. 
Поліцейський попросив ОСОБА_1 вийти із транспортного засобу для продовження спілкування, однак останній відмовився.
Отже, на вказаному відеозаписі видно, що поліцейський назвав ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Разом із цим, будь-яких дій, спрямованих на затримання чи застосування заходів примусу з боку поліцейських до ОСОБА_1 не було та після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, він у транспортному засобі іншої особи покинув місце події.
Надання поліцейськими можливості ОСОБА_1 зателефонувати іншій особі, у тому числі для надання правової допомоги, якою він скористався для намагання зникнути з місця події, не може слугувати підставою для оцінки дій поліцейських із складання протоколу відносно ОСОБА_1 як неправомірних, про що правильно зазначено судом. 
Вказаний відеозапис визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.
Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На відеозаписі, що долучений до матеріалів справи, чітко вбачається що на ньому відображена пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, вона зроблена з дотриманням положень ст.266 КУпАП.
Також слід зазначити, що процедурних порушень з боку співробітників поліції, які б суттєво вплинули на рішення в даній справі не встановлено, як і таких, які б викликали обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 .
Надану стороною захисту на спростування вини ОСОБА_1 довідку №114 з Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної Ради, згідно з якою ОСОБА_1 у порядку самозвернення визнаний тверезим суд правильно визнав недопустимим доказом, оскільки він здобутий поза межами визначеної законом процедури проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, протокол відносно ОСОБА_1 складений за відмову від проходження огляду, а тому посилання апелянта на вказаний доказ щодо відсутності у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння не може слугувати підставою для визнання його дій правомірними.
Апелянтом не спростовані висновки суду, які є правомірними. 
Отже приходжу до висновку, що суд прийняв правильне рішення щодо порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.
За таких обставин, вважаю, що доводи апелянта не заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Кримчака О.А. – залишити без задоволення.
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду        Вікторія СМІРНОВА