ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.04.2026	Справа № 910/750/26	

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) 
2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )
3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )
4) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )
5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2023" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) 
про стягнення 7 711,90 дол. США

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Райффайзен банк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (далі - відповідач-1), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), ОСОБА_2 (далі - відповідач-3), ОСОБА_3 (далі - відповідач-4) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2023" (далі - відповідач-5) про стягнення в солідарному порядку 7 711,90 дол. США.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором № 010/150-2796 від 14.03.2018, відповідачем-2 - зобов`язань за Договором поруки № 12/190-2/782 від 29.09.2022, відповідачем-3 - зобов`язань за Договором поруки № 12/190-2/780 від 29.09.2022, відповідачем-4 - зобов`язань за Договором поруки № 12/190-2/781 від 29.09.2022 та відповідачем-5 - зобов`язань за Договором поруки № 12/84-14/1670 від 01.05.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.
Будь-яких заперечень від відповідачів проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана позивачу та відповідачам-2, 5 до їхніх електронних кабінетів 04.02.2026. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи, 05.02.2026 судом отримано інформацію про доставку ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет позивача та відповідачів-2, 5.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також інформації з Єдиного державного демографічного реєстру судом було встановлено адреси місцезнаходження та реєстрації відповідачів-1, 3, 4.
На зазначені адреси, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі від 04.02.2026 з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про їх право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.
26.02.2026 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу-1, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.02.2026, яке згідно з повідомленням підприємства поштового зв`язку не було вручене відповідачу та повернуто у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
03.03.2026 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу-4, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.02.2026, яке згідно з повідомленням підприємства поштового зв`язку не було вручене відповідачу та повернуто у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
04.03.2026 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу-3, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.02.2026, яке згідно з повідомленням підприємства поштового зв`язку не було вручене відповідачу та повернуто у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.
За приписами частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 про відкриття провадження в цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.02.2026.
З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідачі не були позбавлені можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд цієї справи та їм були створені достатні умови для реалізації своїх процесуальних прав.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на неподання відповідачами відзивів на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (після зміни найменування - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (далі - позичальник) було укладено Кредитний договір № 010/150-2/796 (далі - Кредитний договір).
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитор зобов`язується надати кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 560 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредиту відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 2.1 Кредитного договору плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 7% річних. Під фіксованою процентною ставкою сторони розуміють процентну ставку, яка не може змінюватись в односторонньому порядку протягом дії договору.
Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати погашення основної заборгованості у відповідності до графіка (Додаток №1 до договору).
Згідно з п. 6.6 Кредитного договору, якщо інше не передбачено законодавством України або не погоджено з кредитором, всі платежі позичальника щодо повернення основної заборгованості позичальника та сплата процентів за користування кредитом повинні здійснюватися у валюті кредиту на рахунки, що зазначені в договорі або на інші рахунки, визначені кредитором та доведені до відома позичальника.
Сторонами неодноразово вносились зміни до Кредитного договору.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором:
- 29.09.2022 між кредитором та ОСОБА_2 (далі - поручитель-1) було укладено Договір поруки № 12/190-2/780 (далі - Договір поруки-1), відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сум тощо;
- 29.09.2022 між кредитором та ОСОБА_3 (далі - поручитель-2) було укладено Договір поруки № 12/190-2/781 (далі - Договір поруки-2), відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сум тощо;
- 29.09.2022 між кредитором та ОСОБА_1 (далі - поручитель-3) було укладено Договір поруки № 12/190-2/782 (далі - Договір поруки-3), відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сум тощо.
Додатковою угодою №010/150-2/796/9 від 27.03.2024 до Кредитного договору сторони погодили надання кредиту в розмірі 8 160,27 доларів США, з кінцевим строком повернення до 26.03.2025. Поручителями-1, 2, 3 також надано згоду на збільшення строку надання кредиту.
01.05.2024, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-2023" (далі - поручитель-4) було укладено Договір поруки № 12/84-14/1670 (далі - Договір поруки-4), відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сум тощо.
Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/ часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2 Договорів поруки).
Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконанням ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.
Згідно з п. 2.2 Договорів поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.
Відповідно до п. 5.1 Договорів поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.
Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п. 6.2 Договорів поруки).
На виконання умов Кредитного договору, позивачем було надано позичальнику кредит у розмірі 560 000,00 доларів США, що підтверджується банківською випискою з рахунку позичальника.
Позивач зазначає, що станом на 03.12.2025 загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 7 711,90 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом.
На адресу позичальника та поручителів позивачем було направлено вимоги про погашення заборгованості №188/2/840 від 08.12.2025, №188/2/820 від 03.12.2025, №188/2/821 від 03.12.2025, №188/2/822 від 03.12.2025 та №188/2/877 від 07.01.2026, на які отримано відповіді про неможливість погашення заборгованості.
З огляду на те, що позичальник та поручителі не виконали свої грошові зобов`язання за Кредитним договором та Договорами поруки, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 7711,90 дол. США.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Суд встановив факт виконання позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо надання позичальнику грошових коштів (кредиту) шляхом перерахування 560000,00 доларів США.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).
Враховуючи умови Додаткової угоди №010/150-2/796/9 від 27.03.2024 до Кредитного договору, зобов`язання позичальника з повернення кредиту в розмірі 8 160,27 доларів США та внесення плати за його користування повинно бути виконане у строк до 26.03.2025.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник, в порушення умов Договору, не погасив заборгованість за кредитом у розмірі 7 711,90 доларів США.
Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.
Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (частини 1 та 2 статті 543 Цивільного кодексу України).
З огляду на порушення позичальником умов Кредитного договору, позивач звернувся до поручителів з вимогами про сплату заборгованості. Зі змісту наявних в матеріалах справи листів поручителів вбачається, що останні повідомили про неможливість своєчасного погашення кредиту, з огляду на ринкову ситуацію щодо реалізації продукції підприємства.
Відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження виконання своїх договірних зобов`язань, доводів позивача щодо наявності заборгованості за Кредитним договором не спростовано.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 7711,90 доларів США.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів у рівних частинах. 
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2023" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) заборгованість у розмірі 7711 (сім тисяч сімсот одинадцять) доларів США 90 центів.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.
5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.
6. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2023" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк" (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.04.2026.

Суддя О.В. Нечай