КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року

справа № 939/1602/23

провадження № 22-ц/824/809/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року, постановлене під головуванням судді Міланіч А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та стягнення грошової компенсації,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 листопада 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року шлюб між ними був розірваний. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. В період сумісного проживання та перебуваючи в шлюбі з відповідачем в результаті спільних зусиль та за спільні кошти збудували житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . 
23 лютого 2017 року на ім`я відповідача зареєстроване право власності на вказаний збудований ними житловий будинок. 27 березня 2009 року рішенням Пісківської селищної ради зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, було передано у приватну власність відповідача.
Крім цього, вони з відповідачем під час шлюбу за спільні кошти 19 жовтня 2018 року придбали новий автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оскільки відповідач мав посвідчення водія, вони прийняли рішення про реєстрацію права власності на транспортний засіб на відповідача.
Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, на якій він побудований, та автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являються їх з відповідачем спільною сумісною власністю.
Тому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку площею 0,942 га кадастровий номер 3221055600:05:011:0015 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнати за нею (позивачкою), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, частину земельної ділянки площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з нього на її (позивачки) користь грошову компенсацію за її частину у спільному сумісному майні подружжя, в розмірі 198 856,00 гривень; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 052,00 грн. та витрати по сплаті за проведену незалежну експертну оцінку майна в розмірі 8 000,00 грн.
ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 , він з 19 травня 1979 року по 15 квітня 2005 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу мають спільних дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення, вони з ОСОБА_4 досягли згоди та в добровільному порядку розділили спільне майно подружжя. 
Так, житловий будинок, зареєстрований за ним на праві власності по АДРЕСА_2 , він, за згодою дружини, подарував в рівних частках своїм дітям, а грошові заощадження в сумі 48 000 грн. залишилися в його власності. 21 липня 2005 року відповідно до рішення 18 сесії ІV скликання Пісківської селищної ради йому було надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку розміром 0,11 га по АДРЕСА_1 . 
В подальшому вказана земельна ділянка площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , була ним приватизована. Тому, оскільки лише в період з 08 лютого 2011 року по 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалася спільною сумісною власністю подружжя, вважав, що вказана земельна ділянка належить йому на праві особистої приватної власності і не може бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Після розлучення в 2005 році з першою дружиною та отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку він розпочав будівництво житлового будинку і за власні кошти придбав будівельні матеріали: цеглу, дошку, вагонку, брус. До шлюбу з ОСОБА_1 він за рахунок власних коштів та власної праці спорудив частину житлового будинку та господарських споруд. 16 квітня 2007 року уклав договір про користування електричною енергією. За час шлюбу з ОСОБА_1 житловий будинок доведений будівництвом до 100% готовності, зданий в експлуатацію, на нього зареєстроване право власності. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом його придбання під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті. 
Висновком експерта за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1633/08-2023 від 01 вересня 2023 року, проведеної в порядку ст. 106 ЦПК України, встановлено, що у загальній вартості будинковолодіння, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем житлового будинку, сарай літ «Б», а також приєднання мережі електропостачання, побудовані ним до шлюбу з ОСОБА_1 і складають 20/100 частки. Вартість даного будівництва становить 200 621,00 грн., дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому становить 986 000,00 грн. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є 80 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Тому приймаючи до уваги дійсну вартість житлового будинку, коштами, які є спільною сумісною власністю подружжя є різниця 986 000,00 грн. (дійсна вартість будинку) - 200 621,00 грн. (особисті кошти ОСОБА_2 ) = 785 379,00 грн., тобто частина, що належить в порядку поділу кожному із подружжя становить 392 689,50 грн. Частка ОСОБА_1 в житловому будинку, яка може бути їй виділена та на яку можливо визнати за нею право власності становить 40/100. 
Автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно набутий під час шлюбу з ОСОБА_1 , тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Проте, відповідно до договору купівлі-продажу 3247/2023/3909122 від 30 червня 2023 року вказаний транспортний засіб ним відчужено ОСОБА_7 за ціною, визначеною ними за домовленістю розміром 100 000,00 грн. Тому, оскільки у автомобіля новий власник, то вимога ОСОБА_1 про залишення його у його власності не може бути задоволена, а компенсацію за належну їй частку в даному рухомому майні він згоден сплатити в розмірі 109 905,06 грн., як частину ринкової вартості автомобіля, визначеного звітом №71/49.08.23 від 25 серпня 2023 року в сумі 219 810,12 грн. Оцінку транспортного засобу в сумі 397 712,00 грн., проведену ОСОБА_1 вважав неприйнятною, оскільки вона проведена у відсутність власника транспортного засобу, без встановлення ряду показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу: строку користування транспортним засобом, його пробігу. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, вважав доцільним стягнути з нього на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі вартості її частки, що становить 109 905,06 грн.
З урахуванням викладеного, просив в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 60/100 частин житлового будинку загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 40/100 частин вказаного житлового будинку; припинити право спільної сумісної власності на цей житловий будинок; визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2018 року випуску, колір сірий, за належну їй частку у спільному рухомому майні вартістю 109 905,06 грн.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року позов задоволено частково.
Поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу майна за ОСОБА_1 , визнано право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області.
Визнано за ОСОБА_2 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий но/мер 3221055600:05:011:0015, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, в розмірі 109905 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) гривень 06 копійок.
В іншій частині в позовах відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині задоволених вимог, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом.
Вимоги обґрунтовані тим, що суд не взяв до уваги ту обставину, що земельна ділянка, на якій проводилось будівництво житлового будинку, була отримана апелянтом у власність в порядку приватизації до шлюбу, а тому не відноситься до спільної сумісної власності подружжя.
Суд першої інстанції передчасно визнав право власності за колишнім подружжям по частині належної апелянту земельної ділянки, вважаючи, що земля слідує за частиною житлового будинку, не врахував при цьому, що житловий будинок не розділений в натурі і не є окремим домоволодінням.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя позивач за зустрічним позовом зазначив, що до укладення шлюбу з позивачкою, ним була побудована частина житлового будинку на належній йому на праві власності земельній ділянці.
У судовому засіданні позивач та допитані свідки пояснили, що будівництво житлового будинку було розпочато після розлучення із першою дружиною та до одруження із позивачкою.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи первісний позов ОСОБА_8 про визнання права власності на по частині житлового будинку та по земельної ділянки, та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд першої інстанції не вбачав підстав для відступлення рівності часток.
Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення грошової компенсації в сумі 109 905 ,06 гривень в рахунок компенсації транспортного засобу, суд виходив з того, що оцінка транспортного засобу на суму 397712,00 грн. була проведена без його огляду та у відсутність власника, без встановлення показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що з 16 листопада 2007 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бородянського районного суду від 6 грудня 2022 року (т.1 а.с.13-14).
Рішенням Пісківської селищної ради від 21 липня 2005 року відповідачу ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 0,11 га в АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального жилого будинку (т.1 а.с.191).
На підставі рішення Пісківської селищної ради від 27 березня 2009 року ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.143).
Судом встановлено та визнається сторонами, на вказаній земельній ділянці в період шлюбу сторони збудували житловий будинок, якому рішенням виконавчого комітету Пісківської селищної ради від 14 лютого 2017 року було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .
На підставі даного рішення 23 лютого 2017 року за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на цей будинок (т.1 а.с.15).
Під час шлюбу сторонами придбано транспортний засіб марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1461 см3, який 2 березня 2017 року було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , 30 червня 2023 року здійснено його перереєстрацію на ім`я ОСОБА_7 (т.1 а.с. 147).
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Отже, судом вірно встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль RENAULT модель LOGAN MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 належать сторонам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав на шкоду інтересам сім`ї.
Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до ст. 377 ЦК України, при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення.
У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 317/2520/19 зазначено, що відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 земельна ділянка одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.
Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України ст. 377 ЦК України.
Оскільки позивач у справі за первісним позовом не ставив питання про поділ житлового будинку в натурі, у відсутність доказів його поділу, рішення про визнання права власності на частину земельної ділянки є необґрунтованим. 
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, судом вірно надано оцінку копії висновку експерта ОСОБА_10 від 1 вересня 2023 року, та встановлено що фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем, сарай "Б", приєднання мережі електропостачання до території будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , оцінено експертом в 200 621 грн., що становить 20% вартості всього будинковолодіння (20/100 частки) (т.1 а.с.206-290).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, коли, саме були проведені вказані будівельні роботи. 
Позивач за зустрічним позовом не довів належними доказами вартість спірного будинку на момент укладення шлюбу між сторонами у справі. 
Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для відступлення від рівності часток та вірно поділив спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 по частині за кожним 
Також судом, частково задоволено позовні вимоги, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, в розмірі 109 905,06 грн. у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням обставин справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року скасувати в частині поділу земельної ділянки, в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 09 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді