єдиний унікальний номер справи 546/265/26
номер провадження 3/546/88/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року        м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., 
захисника адвоката Нещерети О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровське Донецької області, громадянки України, маючої на утриманні малолітню дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року притягалася 07.03.2026 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, –
в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 608267 від 07.03.2026, складеного о 01:51:29 годині інспектором УПП в Полтавській області капітаном поліції Марченком А.С., 07.03.2026 о 00:10:00 в м. Решетилівка вул. Старокиївська, 20, ОСОБА_1 керувала власним транспортним засобом ЗАЗ Lanos НОМЕР_2 ,  з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, що склалась. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на в стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
06.04.2026 від захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Нещерети О.С., через електронний кабінет Електронного суду до суду надійшло клопотання, в якому він просить провести судові засідання в справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено постановою суду від 06.04.2026.
06.04.2026 від захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Нещерети О.С., через електронний кабінет Електронного суду до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване наступним чином.
Свою вину у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає.
Вважає, що вказаний адміністративний протокол складений незаконно, з огляду на наступне.
Процедура та порядок огляду огляд водія на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в разі незгоди з його результатами, огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та в присутності поліцейського.
Вважає, що своїми діями поліцейські порушили процедуру та порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, виходячи з наступного. Виходячи з відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, 07.03.2026 року о 00.13 год. ОСОБА_1 була готова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вона двічі казала про це поліцейському. Після отримання згоди від ОСОБА_1 , замість того, щоб провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський чомусь неодноразово знов і знов ставив їй запитання чи готова вона пройти огляд. При чому на відеозаписі чітко вбачається, що ОСОБА_1 злякалась гучних звуків наближення БПЛА (Шахед) та пострілів від кулемета, вона злякалась та боялась за своє життя та здоров`я. Вважає, що не проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , після її згоди на такий огляд, є порушенням поліцейським встановленого порядку такого огляду. Тобто поліцейський повинен був проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а не ставити знов і знов питання аналогічного змісту.
Також, вважає, що поліцейський не намагались провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та побачивши, що ОСОБА_1 злякалась та боялась за своє життя та здоров`я, намагався отримати від неї відмову від огляду. При цьому, коли поліцейський в черговий раз говорив, що він крайній раз пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, а у випадку її відмови, стосовно неї буде складено протокол, ОСОБА_1 не відмовляється від огляду, а каже, що вона хоче зайняти безпечне місце, так як ракетна небезпека і питає у поліцейського, чи може вона це зробити. Але поліцейський замість того, щоб перемістити всіх до найближчого укриття, поліцейський каже, що вона може зайняти безпечне місце і відразу повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Звертав увагу суду, що п. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, відповідно до п. 2.5 ПДР поліцейський повинен висунути водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку. При дослідженні відеозапису вбачається, що запропонований порядок проведення огляду виглядає наступним чином, поліцейський ставить запитання чи готова ОСОБА_1 пройти огляд та пропонує їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що саме пропонування поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння або запитання поліцейського щодо готовності пройти огляд створює у водія, який не розуміє реальних наслідків такої дії, уяву, що це не обов`язкова дія (проходження огляду) і такий шлях простіший і швидший, що в свою чергу є підступним.
Звертав увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608267 від 07.03.2026 року складений о 01.51 год. за те, що водій ОСОБА_1 керувала т.з. та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Але в 00.37 год. (тобто більше ніж за годину до складання вказаного протоколу) ОСОБА_1 каже поліцейському, що вона готова пройти медичний огляд.
Вважає, що фактично ситуація відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, створена штучно, а працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог закону при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ними ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.
Що стосується доказів, які містяться в матеріалах справи, зазначив наступне:
1.Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 608267 від 07.03.2026 року не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом»;
2. Картка обліку адміністративного правопорушення не має ніякого доказового значення у цій справі і не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
3. Направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я також не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як в порушення п. 9 Розділу ІІ Інструкції, де зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, але поліцейський не забезпечив доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я;
4. Копія постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 не є доказом винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
5. Довідки про отримання посвідчення водія та не притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 також не є доказами винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
6. Відеозаписи, що містяться в матеріалах справи, не є доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а навпаки є доказами порушення поліцейськими встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно і не порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР та не скоєння нею зазначеного правопорушення.
Вважає, що всі зазначені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації у зв`язку з чим, просить суд провадження в цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення – закрити.
У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 09.04.2026 ОСОБА_1  не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом отримання повістки безпосередньо в суді (а.с.17). 
У судове засідання з`явився захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Нещерета О.С., який просив закрити провадження у справі з підстав, зазначених ним у клопотанні про закриття провадження у справі від 06.04.2026. Надав додаткові докази до матеріалів справи, а саме витяг з РТГ про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , свідоцтво про народження її дитини ОСОБА_2 , та виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 від 25.12.2025. Зазначав, що чоловік правопорушниці має намір мобілізуватися або укласти контракт для несення служби в ЗСУ. Отже, враховуючи стан здоров`я дитини ОСОБА_3 матиме необхідність здійснювати керування транспортним засобом для догляду за донькою. Окрім цього, звертав увагу, що під час відеофіксації ОСОБА_1 зазначала, що їде до аптеки в м. Решетилівка за ліками для дитини. 
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» вказав на те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП України, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в редакції Постанови КМ N 57 (57-2023-п) від 20.01.2023), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. 
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Під час розгляду справи судом досліджені наступні докази: 
– протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608267 від 07.03.2026 в двох екземплярах у яких зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася від підписання протоколу та отримання копії протоколу (а.с.1, 2); 
– картку обліку адміністративного правопорушення від 07.03.2026 (а.с.3); 
–  направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2026, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлена на огляд до КП «ПОЦТЗПОР», від огляду відмовилася та до закладу охорони здоров`я не доставлялася. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, що склалася (а.с.4); 
– копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6782001 від 07.03.2026 відносно  ОСОБА_4  за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, якою на правопорушника накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн (а.с.5); 
– довідку УПП в Полтавській області виданою в тім, що  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Єдиного державного реєстру МВС, отримала посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 29.07.2020 категорії «В» (а.с.6);
– довідку УПП в Полтавській області виданою в тім, що  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно підсистеми Адмінпрактика Інформаційного порталу Національної поліції України до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягалась (а.с.7);
– компакт-диск з написом «Марченко ч. 1ст. 130 07.03.2026 Рискаленко», який містить 13 відеозаписів, на яких зафіксовано факт керування та зупинки транспортним засобом ОСОБА_1 , яка вийшла з водійського сидіння авто (відеофайли № …102550, №…..1025501, № ….105502). Причиною зупинки автомобіля, який їхав в комендантську годину було керування транспортним засобом, номерний знак якого закритий сіткою. З досліджених відеозаписів вбачається що правопорушниця перебувала в автомобілі не сама, а з жінкою на передньому сидінні, зі слів правопорушниці з її матір`ю. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 погоджувалася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На запитання працівників поліції яка була необхідність їхати на авто в даному стані відповідала, що за ліками дитині (відеофайл №…0001). Згодом, відповідала, що везе мати додому. На слова поліцейського, що від нею є запах алкоголю, відповідача, що це парфуми (відеофайл №…0002). Потім, знову підтвердила, що відвозила мати. На запитання чому не скористала послугами таксі, відповіла, що у зв`язку з діями ТЦК ніхто не погоджується відвозити (відеофайл №…0003). У той час, як з`явилися звуки БПЛА та процесу їх збивання, занепокоєнь не виражала, продовжувала стояти біля автомобіля разом з працівниками поліції та говорити по телефону (відеофайли №…0003, №…0004). На прохання поліцейського надати її водійське посвідчення ще раз, відповіла «Ні, вже нема». На звернення поліцейського зазначала, що вона не водій. На запитання про готовність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідала, що не була за кермом, після чого їй було повідомлено про адміністративну відповідальність за відмову від проходження такого огляду. (відеофайл №…0004). Неодноразово повторно відмовлялася від проходження такого огляду у встановленому законом порядку та продовжувала говорити по телефону (відеофайли №…0004, №…0005). У подальшому, відмовляючись проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та продовжуючи розмовляти по телефону, віддаляючись від працівників поліції говорила «що хоче зайняти безпечне місце у зв`язку з ракетною небезпекою». Разом з цим, продовжувала ходити поруч з автомобілем та спілкуватися по телефону. Правопорушницю було попереджено про складання відносно неї постанови за ч. 1ст. 126 КУпАП у зв`язку з відмовою надання водійського посвідчення, та протоколу за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та постанови за ст. 121-3 КУпАП за керування транспортним засобом на номерному знакі якого є сіточка (відеофайл №…0005). Правопорушниці було оголошено її права, постанови за ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та відсторонення від права керування транспортним засобом (відеофайл №…0006). У подальшому, працівники поліції намагалися її наздогнати, на що ОСОБА_1 говорила, що йде до туалету. Поруч з нею в цей час з`явився невідомий чоловік, що представився ОСОБА_5 , який нецензурно та брутально лаявся на працівників поліції, що намагалися їх зупинити та просили заспокоїтися. У цей час ОСОБА_1 теж почала нецензурно та брутально висловлюватися. На повідомлення працівника поліції, що в неї щось впало, говорила що він крадій. У подальшому ОСОБА_6 нецензурно виражаючи вимагав повернути ОСОБА_1 її документи, що вилучали працівники поліції, а саме посвідчення водія (відеофайли №…0007). На прохання працівників поліції повернутися до автомобіля правопорушниця нецензурно виражаючись відмовлялася. На запитання поліцейського чи тверезий ОСОБА_6 та чи можна йому передати автомобіль для керування останній відповідав ствердно. Також, ОСОБА_1 повідомляла, що «вона пересіла, а водій втік». Після повідомлення ОСОБА_5 поліцейським, що відеофіксація ведеться з початку подій, він говорив «вимкнути, щоб нормально поговорити» (відеофайл №…0008). Після складання та роздрукування протоколів поліцейський пішов до правопорушниці, поруч з автомобілем якої були невідомі жінки та чоловік (згідно наданого захисником клопотання про закриття провадження чоловік ОСОБА_1 – ОСОБА_7 ), який схопив камеру поліцейського, коли той підійшов (відеофайл №…0009). Відеокамеру, яку зірвав та кинув цей чоловік, у подальшому знайшли працівники поліції. Також, зафіксовано, як цей чоловік став перед автомобілем патрульної поліції та о 01:59 хв голосно закликав цивільних звернути увагу на поліцейських, говорив, що людина бажала пройти освідування в медичній установі, та їй відмовили в цьому. У цей час ОСОБА_1 вже покинула місце події. Цей же чоловік говорив поліцейському, вже після складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що «ми хочемо пройти освідування», відмовлявся зійти з проїзної частини, просив його не чіпати, запитував чого вони склали протокол на ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, де зараз правопорушниця, відповідав що не знає, де вони залишили людину, називав ОСОБА_4 дружиною (відеофайл №….vc21r) (а.с.8);
– копію паспорта ОСОБА_4 у формі ID- картки (а.с.16);
– відповідь № 2583688 від 09.04.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, здійсненої за запитом судді, відповідно до якої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28);
– копію витягу з реєстру територіальної громади від 20.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29);
– копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 25.12.2025 (а.с.30);
– копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 (а.с.31).
Щодо тверджень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Нещерети О.С., про те, що провадження у даній справі слід закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та бажала пройти такий в медичному закладі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами, а саме відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських.
З досліджених відеозаписів вбачається, що хоча спочатку ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції погоджувалася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. (відеофайл №…0001) у подальшому, на запитання про готовність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідала, що не була за кермом, після чого їй було повідомлено про адміністративну відповідальність за відмову від проходження такого огляду. (відеофайл №…0004). Правопорушниця неодноразово повторно відмовлялася від проходження такого огляду у встановленому законом порядку та продовжувала говорити по телефону (відеофайли №…0004, №…0005). У подальшому, відмовляючись проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та продовжуючи розмовляти по телефону, віддаляючись від працівників поліції говорила «що хоче зайняти безпечне місце у зв`язку з ракетною небезпекою». Разом з цим, продовжувала ходити поруч з автомобілем та спілкуватися по телефону. Правопорушницю було попереджено про складання відносно неї постанови за ч. 1ст. 126 КУпАП у зв`язку з відмовою надання водійського посвідчення, та протоколу за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та постанови за ст. 121-3 КУпАП за керування транспортним засобом на номерному знакі якого є сіточка (відеофайл №…0005).
З приводу тверджень захисника, що під час відеофіксації ОСОБА_1 зазначала, що їде до аптеки в м. Решетилівка за ліками для дитини, суд звертає увагу, що правопорушниця не зазначає, в яку саме аптеку та за якими ліками вона їхала в комендантську годину в м. Решетилівка, та чи взагалі в м. Решетилівка є така аптека, яка має працювати цілодобово. 
З досліджених судом відеозаписів, вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 на запитання працівників поліції яка була необхідність їхати на авто в даному стані відповідала, що за ліками дитині (відеофайл №…0001). Згодом, відповідала, що везе мати додому (відеофайл №…0002). Потім, знову підтвердила, що відвозила мати. На запитання чому не скористала послугами таксі, відповіла, що у зв`язку з діями ТЦК ніхто не погоджується відвозити (відеофайл №…0003). 
Таким чином, суд вважає дані доводи неспроможними та спростовуються дослідженими судом відеозаписами, долученими до матеріалів справи.
Щодо тверджень захисника, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння або запитання поліцейського щодо готовності пройти огляд не є вимогою пройти відповідний огляд, та створила у правопорушниці, яка не розуміла наслідків таких дій, уяву, що це не обов`язкова дія, суд зазначає наступне.
Згідно з п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, п. 2.5 ПДР України встановлено обов`язок, а не право водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, та за невиконання вказаного обов`язку настає адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З досліджених судом матеріалів справи, зокрема відеозаписів, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та змінювала свої покази (зазначала, що не вона була водієм, говорила, що від неї запах не алкоголю, а парфумів, надавала пояснення, що не мала можливості викликати таксі та ін.). Окрім цього, працівниками поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки її відмови від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, та що відносно неї буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, твердження захисника, що ОСОБА_1 , не розуміла, що зобов`язана на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не розуміла наслідків відмови від проходження такого огляду є неспроможними та спростовуються дослідженими судом доказами. 
Стосовно твердження сторони захисту, щодо того, що чоловік правопорушниці має намір мобілізуватися або укласти контракт для несення служби в ЗСУ, та враховуючи стан здоров`я їх дитини ОСОБА_3 матиме необхідність здійснювати керування транспортним засобом для догляду за донькою, суд зазначає, що дані обставини не можуть впливати на відповідальність особи, яка порушила ПДР,. 
Щодо тверджень захисника про те, що направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я також не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як в порушення п. 9 Розділу ІІ Інструкції, де зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, але поліцейський не забезпечив доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
За змістом розділу ІІ цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Таким чином, оскільки правопорушниця неодноразово відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, працівники поліції правомірно склали направлення на огляд описавши в ньому ознаки алкогольного сп`яніння, що мла правопорушниця, при цьому зазначивши в документах, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на місці зупинки, у заклад охорони здоров`я не доставлялася.
Стосовно твердження адвоката Нещерети О.С. про те, що докази, які містяться в матеріалах справи, не є доказами винуватості ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП.
Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень.
Протокол про адміністративне правопорушення, який є офіційним процесуальним документом, складається уповноваженою особою у встановленій формі і повинен містити відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. 
Необхідно зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним і достатнім доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. За своєю суттю протокол є процесуальним документом, у якому зафіксоване обвинувачення щодо особи у вчиненні правопорушення, а також обставини його вчинення та правова кваліфікація. Вина особи підтверджується належними доказами, що є додатками до протоколу та які поза всяким сумнівом свідчать про вину особи у вчиненні правопорушення.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608267 від 07.03.2026 складений відносно ОСОБА_1 сам по собі не є головним та єдиним доказом події правопорушення, так само як і кожен окремий доказ, долучений працівниками поліції до даного протоколу.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Зокрема, на переконання суду, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що досліджені докази доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», тобто, достовірно і достатньо підтверджують керування правопорушницею транспортним засобом маючи явні ознаки стану алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 221, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, – 

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК Полтав. обл./Полтавська/21081300 Полтавська/21081300 ЄДРПОУ:37959255 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN)UA 048999980313050149000016001Штраф за порушення ПДР.
Реквізити для сплати судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова «судовий збір», Решетилівський районний суд Полтавської області код ЄДРПОУ суду: 02886137).

Суддя О.О. Романенко