Справа № 487/5422/25 
Провадження № 2/487/283/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ЗАОЧНЕ

03 березня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію в сумі 21 511,26 грн.
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються позивачем. Особовий рахунок №  НОМЕР_1 відкритий на відповідачку. Відповідач не у повному обсязі сплачує за спожиту електроенергію. Заборгованість виникла за період жовтень 2023 – травень 2025 р. та станом на 30.06.2025 складає 21 511,26 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача та понесені судові витрати, посилаючись на ухилення відповідачки від виконання свого обов`язку з оплати наданих послуг
Ухвалою суду від 06 серпня 2025 року відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання.
Представник позивача подав клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутності представника позивача.
Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкрито особовий рахунок №  НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , 29.05.2012 укладено договір про користування електричною енергією.
23 січня 2024 року між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір реструктуризації заборгованості побутового споживача за електроенергію № 12461235, відповідно до якого боржник визнає заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 11 990,78 грн, що утворилась станом на 01.12.2023. Кредитор надає розстрочку у погашенні заборгованості на 12 місяців, за графіком погашення заборгованості.
Відповідно до квитанцій, 12.01.2024 оплачено 1804,00 грн, 15.03.2024 – 995,00 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку та довідки про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.10.2023 по 11.06.2025 ОСОБА_1 має заборгованість станом на 30.06.2025 (період жовтень 2023 р. - червень 2025 р.) у сумі 21 511,26 грн.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг).
Тобто дані правовідносини регулюються положеннями Закону, що стосуються договірних відносин, та які виникають саме із публічних договорів.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Як слідує з положень Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з електропостачання надаються шляхом приєднання споживачів до Типового договору, розробленого постачальником таких послуг.
Пунктом 5 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
На виконання положень п.13 розділу ХVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року під час відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій постачання, оператором системи розподілу АТ «Миколаївобленерго» було передано ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», як постачальнику універсальних послуг, персональні дані споживачів. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих не побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Абзацом п`ятим п.13 Перехідних положень Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц.
Наявність між сторонами цивільно-правових відносин підтверджується: витягом з особового рахунку, що підтверджує відкриття постачальником особового рахунку для обліку електричної енергії, спожитої в електроустановках споживача; довідкою про спожиту послугу електропостачання, що підтверджує фактичне споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 ; особовою карткою боржника, що містить дані споживача; договором реструктуризації та квитанціями про оплату.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 5ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст. 612 Цивільного кодексу України).
Враховуючи те, що відповідачкою не сплачені в повному обсязі кошти за спожиту електроенергію, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та їх слід задовольнити в повному обсязі.
Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Керуючись, ст.ст. 10-13, 76-84, 258-259, 265, 268, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» борг за спожиту електроенергію в сумі 21 511,26 грн (двадцять одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 26 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», ЄДРПОУ 42129888, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Суддя: З.М. Сухаревич