Справа №461/10918/25 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Галицький районний суд м. Львова

в складі:    головуючої судді    Волоско І.Р. 
секретар судового засідання  Старовецька С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» про ухвалення додаткового рішення, - 

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2026 року у справі № 461/10918/25 Галицький районний суд м. Львова задовольнив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова НОВА» заборгованість за договором позики у розмірі - 33 390 грн. 00 коп та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп..
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що при ухваленні рішення Галицького районного суду м. Львова не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, що відповідач поніс при розгляді справи. 
Встановлено, що між позивачем ТзОВ «ІННОВА НОВА» та адвокатом Андрущенко М.В. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року. На виконання умов Договору про надання правової допомоги, укладеного між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та адвокатом ОСОБА_2 , позивач оплатив кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги на умовах та в обсязі, передбаченому договором. Окрім цього, адвокатом були додані необхідні підтверджуючі документи. За таких обставин, просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Частиною 8ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Згідно вимог статті137,141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 грн.
На підтвердження витрат з оплати правничої допомоги заявником подано суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року, укладеного між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та адвокатом Андрущенко М.В.; заявку № 3461404757 від 02.12.2025 року про надання послуг; акт №3461404757 приймання передачу наданих послуг до Договору № 06-05/2025 від 06.05.2025 року від 18.03.2026 року.
Згідно акту виконаних робіт від 18.03.2026 року, ОСОБА_2 надав, а клієнт ТзОВ «ІННОВА НОВА» прийняв юридичні послуги у формі написання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, заяви про участь в судовому засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив на загальну суму 5000 грн.
Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку вищезазначеним доказам, дійшов висновку, що позивачем доведена обставина отримання ним професійної правничої допомоги у межах даної цивільної справи, заявлений розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальним та підтвердженим матеріалами справи.
Заяв щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу від ОСОБА_1 , тобто відповідача в цивільній справі, не надходило.
Відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ІННОВА НОВА» понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, про що відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України слід ухвалити додаткове судове рішення.
Керуючись ст.141,270,389-391 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №461/10918/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до  ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
Стягнути із  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА НОВА” (реєстраційний код юридичної особи: 44127243) витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Львівського апеляційного суду безпосередньо або через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя           Волоско І.Р.