Справа № 944/2668/25
Провадження №3/944/1656/25 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. з участю адвоката Мар`яш Л.В. в інтересах ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 об 14год. 50хв. 14 травня 2025 року на автодорозі М10 Львів-Краковець 26км 600м, керував транспортним засобом марки «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотест Драгер 6820 ARJL-0296, в результат тестування 2,54 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат Мар`яш Л.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 заперечила вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та подала письмове клопотання в якому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, або у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, застосувати до нього аналогію ст.69ККУкраїни не призначити йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1(один)рік.
Крім цього, додатково пояснила що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази руху транспортного засобу, його зупинки та доказів, того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Перед пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, інспектор не повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп"яніння, які стали б підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння. Тобто, вимога поліцейського пройти огляд без встановлення ознак алкогольного сп"яніння є необгрунтованою та безпідставною, а тому не породжує обов"язку проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Після огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що не чи згідний з результатом огляду та виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
На відеозаписі зафіксовано, що о 16.57 год. ОСОБА_1 за вказівкою поліцейського Вахулович Т.Б. сідає у поліцейський автомобіль для того, щоб їхати до медичного закладу. Однак працівники поліції всіляко зволікають та не їдуть, координуючи свої дії жестами.
ОСОБА_1 сидів у поліцейському автомобілі, однак з невідомих причин, поліцейський автомобіль не розпочав рух, о 17.06 год поліцейський Юрій Бавдис наполягає на тому, щоб ОСОБА_1 поставив підписи і не їхав до медичного закладу.
О 17.07 год поліцейський Юрій Бавдис каже ОСОБА_1 «або ви підписуєте і рухаєтесь далі, або ідемо в лікарню». Тобто, працівник поліції пояснює ОСОБА_1 , що якщо він не наполягатиме їхати до медичного закладу, то йому дозволять продовжити рух на автомобілі, не зважаючи на те, що стосовного нього складено протокол за ч.І ст.130 КУпАП.
Поліцейська ОСОБА_2 жестами показує іншому поліцейському на годинник і на час у роздруківці чеку «Драгера», що свідчить про те, що працівники поліції розуміли, що вони не встигнуть доставити ОСОБА_1 до медичного закладу протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.
Надаючи для підпису акт огляду у графі «з результотом згоден», поліцейська Вахулович Т.Б. пояснила ОСОБА_1 «тут підпис, що ми вам проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння» цілеспрямовано приховуючи те, що ОСОБА_1 ставить підпис про те, що він ніби то згоден з результатом огляду.
У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу.
Поліцейські не виконали вимоги п. 9 Розділу II Інструкції, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам чинного законодавства, а результати огляду є недійсними на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП.
Всупереч вимогам ст.266 КУпАП ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп"яніння, не був відсторонений від керування транспортним засобом 
Відеозапис з БК 474087 є неповним та небезперервним, на відеозаписі відсутні проміжки часу між 15:58 і 16:39, та між 16:55 і 17.00 год. Він  є нарізаним, неповним і таким, що отриманий з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, а тому є неналежним та недопустимим доказом.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тобто виконує обов"язки військової служби, і направлення для огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого створеного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Тому процедура огляду військовослужбовця ОСОБА_1 , на стан сп`яніння проведена з порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП.
Наявність спеціального суб`єкта - військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби, зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого ст. 266-1 КУпАП, та у разі відмови, відповідальності за іншими нормами законодавства про адміністративні правопорушення.  Він підлягає огляду і відповідальності за правилами ст.ст. 266-1 та 172-20 КУпАП. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає, що працівники поліції діяли неправомірно. Дій працівників поліції не оскаржували.
Крім цього звертає увагу на те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 25.03.2022року, йому вкрай потрібне посвідчення водія для виконання службових обов"язків, вразі визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить застосувати по аналогій закону ст.69 КК України, призначити йому штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.
Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Вахулович Т.Б. пояснила, що в складі екіпажу який виїхав на місце ДТП 14.05.2025 об 14год 50хв на автодорозі Львів-Краківець була вона. ДТП трапилося за участю транспортних засобів марки «Volvo V50» номерний знак НОМЕР_3 , та «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_4 . Водій транспортного засобу марки «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував за участі якого трапилося ДТП перебував з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме у нього був присутній запах алкоголю з рота. За фактом вчинення ДТП відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, та йому було роз"яснено, що він має право скористатися послугами адвоката. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував те, що саме він керував автомобілем за участі якого сталася ДТП. Також, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння, в найближчому медичному закладі, однак він лише тягнув час, та маніпулював, покликаючись що не запречує їхати, однак, коли йому пропонували сідати в автомобіль працівників поліції він різко відмовлявся їхати, і так було декілька раз. Оскільки, на місці ДТП хотіли складати Європротокол ДТП, тому було запропоновано особам за участі яких сталася ДТП, пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння. Протокол складала вона. Акт підписаний ОСОБА_1 особисто, тиску на нього не було.
Протокол був складений нею, після складання протоколу ОСОБА_1 було наголошено, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Бодікамера від приїзду працівників поліції на місце ДТП до оголошення протоколу ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП була включена. На час вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував в автомобілі один, він не заперечував той факт, що ДТП сталався за його участі. 
Заслухавши пояснення адвоката Мар`яш Л.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та інспектора Вахулович Т.Б., дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).
Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами).
Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Як вбачається з матеріалів відеозапису, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Суддя вважає необґрунтованими посилання адвоката на ст. 266-1 КУпАП, зокрема на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром військової частини, оскільки останній являється військовослужбовцем ЗСУ, так, як правопорушник в стані сп`яніння не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, а як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п.п.2.5, 2.9 а ПДР.
Так, у статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Отже, в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому Законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Дій працівників поліції ОСОБА_1 як встановлено в судовому засіданні не оскаржував.
Враховуючи вище викладене, слід прийти до висновку що протокол відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом технічного приладу газоаналізатор Алкотест Драгер 6820 ARJL-0296, рапортом працівників поліції, поясненням потерпілої у ДТП, постановою судді Яворівського районного суду Львівської області Матвіїва І.М. від 21 липня 2025року, та постановою судді від 19.03.2026року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке мало місце 14.05.2025 об 14год.50хв. та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., та стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок, відеозаписом на DVD-R диску долученого до матеріалів адміністративної справи з якого слідує що інспектор поліції, неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, коли йому пропонували сідати в автомобіль працівників поліції, він різко відмовлявся їхати, і так було декілька раз. Під час складання протоколу ОСОБА_1 вів себе неадекватно ходить по середині дороги, висловлюється нецензурною лайкою, та наголошував на тому, щоб працівники поліції закрили на очі нате, що він п`яний, та повернули йому посвідчення водія. На місці події інспектор поліції роз"яснила учасникам ДТП, що Європротокол може бути складеним, лише за тих обставин, якщо особи згідні пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці вчинення адміністративного правопорушення, однак ОСОБА_1 пропонує потерпілій відшкодування шкоди без проходження огляду на стан сп`яніння, на що потерпіла не погоджується. На відео вимова слів у ОСОБА_1 є нечіткою. Також з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 , особисто керував транспортним засобом. Від будь-яких пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився. Автомобіль ОСОБА_1 був перепаркований працівником поліції на узбіччі дороги.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відтак, суддя вважає, що клопотання адвоката адвокат Мар`яш Л.В. яке подане в інтересах ОСОБА_1  про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, або у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, застосування до нього аналогії ст.69ККУкраїни не призначити йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1(один)рік, є безпідставним, та подане з метою уникнення останнім покарання за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП.
Наявні у справі докази, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її ставлення до вчиненого та ступінь його вини.
З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, та застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2025 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,- 

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

 СУДДЯ: ШВЕД Н.П.