ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/5510/24
категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростишівземінвест" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростишівземінвест" звернулося до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172940701, яким зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за червень 2023 року на суму 37 727 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023р. №00172920701, яким застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної у розмірі 3 400 грн.
В обґрунтування позову зазначило, що перевезення зернових здійснювалось з метою експорту, переробки соняшнику на олію, що передбачає отримання платником податку доходу від господарської діяльності. При цьому дійсно при транспортуванні продукції частина була втрачена в межах допустимих "Правилами видачі вантажів", затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644 та «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (Наказ Мінтрансу України №363 від 14.10.1998 р.), «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (Наказ Мінтрансу України №363 від 14.10.1998 р.), та в межах допустимих норм визначених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019р. №316. По понаднормовим втратам платником нараховано умовний ПДВ, що свідчить про дотримання підпунктом "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України та безпідставності висновків ДПС про не нарахування умовного ПДВ. Платник податків вважає, що застосування штрафних санкцій з підстав визначених ст. 1201 Податкового кодексу України, є передчасним, оскільки обов`язок щодо складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у платника податку виникне за наслідками розгляду справи у судовому порядку, коли суд встановить, що дійсно при наявності об`єкта оподаткування ПДВ, платник не здійснив реєстрацію відповідних податкових накладних по реалізації лушпиння соняшнику.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).
У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки до перевірки підприємство надали документи на підтвердження списання встановлених нестач та втрат сільськогосподарської продукції. Однак, ТОВ «Коростишівземінвест» не надано до перевірки: актів про приймання товарів (матеріалів), складених за участі матеріально-відповідальних осіб підприємства та представників перевізників чи підприємств, що зберігали сільськогосподарську продукцію, протоколів інвентаризаційних комісій та бухгалтерських довідок щодо підтвердження списання товарів при зберіганні за період, що перевірявся, відповідних наказів щодо призначення відповідальних осіб, які входять до складу комісій про приймання товарів (матеріалів), будь-яких інших документів на підтвердження втрат сільськогосподарської продукції при розвантаженні вагонів в портових складах, при прийманні, розміщенні та зберіганні на терміналі. Крім того, посадовими особами не надано будь-яких письмових пояснень щодо можливих причин виникнення втрат сільськогосподарської продукції, що у подальшому призвело до її списання. Тому, в разі виявлення нестачі активів вважається, що вони використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника ПДВ. Згідно вимог п. 198.5 ст.198 ПК України, якщо товари (послуги), необоротні активи використовують в операціях, що не є господарською діяльністю, підприємство має нарахувати податкові зобов`язання. Якщо підприємство — платник ПДВ використовує придбані з ПДВ активи у негосподарській діяльності, п.198.5 ПК України передбачає нарахування ПДВ самим платником. Для цього платник ПДВ зобов`язаний скласти зведену податкову накладну не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). Отже, ТОВ "Коростишівземінвест" в порушення п.198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4, СТ.200, п.201.10 СТ.201 ПК України не нарахувало з березня 2023 - червень 2023 податкові зобов`язання в розмірі 37 727,00 гривень. За таких обставин, контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення — рішення від 18.09.2023 №00172940701.
Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи у порядку загального провадження.
Ухвалою суду у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Житомирській області про розгляд справи у порядку загального провадження відмовлено.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коростишівземінвест» зареєстроване як юридична особа, перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість.
Видами господарської діяльності ТОВ «Коростишівземінвест» згідно класифікації видів економічної діяльності є:
- 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур" (основний);
- 01.13 "Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів";
- 01.19 "Вирощування інших однорічних і дворічних культур";
- 01.61 "Допоміжна діяльність у рослинництві";
- 01.63 "Післяурожайна діяльність";
- 01.64 "Оброблення насіння для відтворення";
- 10.41 "Виробництво олії та тваринних жирів";
- 46.21 "Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин";
- 46.33 "Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами";
- 77.31 "Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання";
- 46.71 "Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами";
- 46.75 "Оптова торгівля хімічними продуктами";
- 46.90 "Неспеціалізована оптова торгівля";
- 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт";
- 77.12 "Надання в оренду вантажних автомобілів";
- 33.12 "Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення". 
Посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області, на підставі наказу від 16.07.2023 №1666-п виданого ГУ ДПС у Житомирській області, на підставі пп.19 .1.6 п 19-1 ст 19, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 та пп.69.2 П.69’підрозділу 10 розділу XX ’’Перехідні положення” Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Коростишівземінвест", щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2023. 
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 25.08.2023 №13939/06-30-07-01/35954775 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Коростишівземінвест" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» 
Проведеною перевіркою встановлено порушення;
- абз.«б» п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування по Декларації за червень 2023 в сумі 99 479,00 грн,
- п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 37 727,00 грн;
- абз.«б» п.198.5 ст.198, п.199.1, п.200.1, п.201.10 ст.201 ПК України, підприємством не складено та не зареєстровано в ЄРПН зведену податкову накладну по занижених податкових зобов`язаннях на загальну суму 256 226,00 грн, в т.ч. ПДВ 37 727,00 грн, в т.ч.:
- березень 2023 на суму 157,00 грн,
- квітень 2023 на суму 5 656,00 грн,
- травень 2023 на суму 2 950,00 грн,
- червень 2023 на суму 28 964,00 грн.
За наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.09.2023:
-№00172950701, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2023 на суму 99 479, 00 грн,
- №00172940701, яким зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за червень 2023 на суму 37 727,00 грн;
-№00172920701, яким застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної у розмірі З 400,00 грн.
Вважаючи, що висновки, викладені в акті перевірки, не відповідають дійсності, а податкові повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172940701 та №00172920701 підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлює Податковий кодекс України (тут і надалі - в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Податок на додану вартість – це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V ПК України.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України закріплено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Положеннями статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Приписи пунктів 198.1, 198.3 статті 198 ПК України визначають, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Слід зазначити, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
У свою чергу, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Приписами пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України установлено, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Отже, у випадку виникнення від`ємного значення суми різниці між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду у платника податку виникає право на бюджетне відшкодування у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.
Положеннями п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України в наказі про проведення перевірки повинні зазначатися, серед іншого, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Згідно з п. 86.5 ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV).
Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі статтею 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю за впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Статтями 1 та 3 Закону № 996-ХІV передбачено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 Закону України № 996-ХІV).
Судом встановлено, що в ході перевірки, контролюючим органом, згідно первинних бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського обліку встановлено, що в періоді з березня 2022 по червень 2023 ТОВ "Коростишівземінвест" не використано в господарській діяльності з метою отримання доходу, списано як нестачі та втрати з балансу сільськогосподарську продукцію, виготовлену з податком на додану вартість (кореспонденція рахунків Дт 947 «Нестачі та втрати від псування цінностей», Кт26 «Готова продукція» та Кт271 «Продукція сільськогосподарського виробництва», Кт273 «інша продукція»), на загальну суму 256 226,43 грн.
За висновками контролюючого органу ТОВ "Коростишівземінвест" в порушення п.198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4, СТ.200, п.201.10 СТ.201 ПК України не нарахувало з березня 2023 - червень 2023 податкові зобов`язання в розмірі 37 727,00 гривень.
Так, згідно з пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно підпункту 14.1.191пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Постачанням товарів також вважаються:
а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;
б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;
в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);
г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;
д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;
е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.
Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.
Наведені норми у їх системному зв`язку дають підстави виснувати, що в разі використання платником ПДВ товарів, суми податку в ціні придбання яких були включені ним до складу податкового кредиту, поза межами його господарської діяльності, платник зобов`язаний: - визначити (нарахувати) податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з балансової (залишкової) вартості товарів, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються відповідні операції; - скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну на визначену (нараховану) суму податкових зобов`язань.
Окремо, щодо норми підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, то визначальним для її застосування є використання платником ПДВ придбаного товару, сума податку в ціні за який була віднесена до податкового кредиту, в операціях, які знаходяться поза межами господарської діяльності цього платника.
Спростовуючи доводи контролюючого органу, позивач вказав, що перевезення зернових здійснювалось з метою експорту, переробки соняшнику на олію, що передбачає отримання платником податку доходу від господарської діяльності. При цьому дійсно при транспортуванні продукції частина була втрачена в межах допустимих "Правилами видачі вантажів", затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644 та «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (Наказ Мінтрансу України №363 від 14.10.1998 р.), «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (Наказ Мінтрансу України №363 від 14.10.1998 р.), та в межах допустимих норм визначених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019р. №316.
Представник позивача вказує, що у ході провадження належної господарської діяльності товариства та з метою отримання доходу між ТОВ "Коростишівземінвест" (Продавець) та AGROPROSPERIS TRAID 2 LIMITED (Покупець) було укладено Контракт KZI/APT2/SFO/22 від 04.11.2022. Додатковою угодою №03/DW/SFO/ від 09.11.2022 до Контракту KZI/APT2/SFO/22 від 04.11.2022р. сторонами узгоджено, що поставка олії проводиться на умовах DAP порт Південний.
Факт доставки продукції підтверджується ТТН №33853, №33904, Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 27.02.2023р. №154/5. Зі змісту Довідки вбачається, що фактично на судно МТ MAINLAND було завантажено 48,276 метричні тони, що на 0,024 (48,300-48,276) метричні тони менше ніж прийнято на зберігання.
Втрати олії соняшникової становили 0,04%, що підтверджується Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 27.02.2023 №154/5. На підставі довідки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 27.02.2023 №154/5 згідно з довідкою №19 від 01.03.2023 олія була списана в обліку по 947 рахунку.
Додатковою угодою №02/DW/SFO від 27.02.2023 до Контракту KZI/APT2/SFO/22 від 04.11.2022 сторонами узгоджено, що поставка олії проводиться на умовах DAP порт Південний.
Поставка олії до пору Південний здійснена ТОВ "Коростишівземінвест" залізничним транспортом, що підтверджується ЖД накладною 33568601 до вагонів 50257922, 75040196 та товарно-транспортними накладними 36240, 36241, 36242, 36247, 36248.
Фактично до портового терміналу ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» доставлено 236 480 кг.
При цьому, як вбачається з місту довідки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 20.03.2023р. №226/12 на судно MT DERG було завантажено 236 341 кг (мт). Відповідно при прийнятті, зберіганні та відвантаженні олії виникли втрати у кількості 139 кг.
Втрати олії соняшникової становили 0,05%, що підтверджується Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 20.03.2023р. №226/12.
На підставі довідки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 20.03.2023р. №226/12 згідно з довідкою №24 від 01.05.2023р. олія була списана в обліку по 947 рахунку в межах допустимих норм.
Додатковою угодою №02/DW/SFO від 27.02.2023 до Контракту KZI/APT2/SFO/22 від 04.11.202 сторонами узгоджено, що поставка олії проводиться на умовах DAP порт Південний.
Факт доставки продукції підтверджується ЖД накладною 34215715 до вагону 75160499, 75213793, 75214098, 75227090, 75227298 та ЖД накладною 34224592 до вагону 75160697.
Фактично до портового терміналу ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» доставлено 358 735 кг, що підтверджується довідкою №407 від 15.05.2023.
При цьому як вбачається з абзацу другого довідки, на судно PANJALI TEYMUROV завантажено 358 540 кг. Тобто, на судно завантажено на 195 кг менше ніж фактично доставлено до портового терміналу.
На підставі довідки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» №407 від 15.05.2023 згідно з довідкою №25 від 01.05.2023р. та №23 від 01.04.2023 олія була списана в обліку по 947 рахунку.
Згідно з Додатковою угодою 01/АСІ23-74317 від 25.04.2023 ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» взято на себе зобов`язання здійснити поставку на користь AGROPROSPERIS TRAID 2 LIMITED (Покупець) олію соняшникову в кількості 500 метричних тон +/- 5%. Поставка олії проводиться на умовах DAP порт Південний, що передбачено Розділом 5 угоди.
Факт доставки продукції підтверджується ЖД накладними: 33896796 до вагонів 77247435, 77258630, ЖД накладна 33898891 до вагона 56789191, ЖД накладна 33960352 до вагонів 75160499, 75160697, 75213793, 75214098, 75214197, 75226894.
Фактично до портового терміналу ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» доставлено 525 015 кг, що підтверджується довідкою №425/6 від 17.05.2023. При цьому як вбачається з абзацу другого довідки, на судна завантажено 524 640 кг. Тобто, на судна завантажено на 375 кг менше ніж фактично доставлено до портового терміналу.
На підставі довідки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» №425/6 від 17.05.2023 згідно з довідкою олія була списана в обліку по 947 рахунку.
Згідно з Додатковою угодою №03/МТ/SFM від 05.12.2022 ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» взято на себе зобов`язання здійснити поставку на користь AGROPROSPERIS TRAID 2 LIMITED (Покупець) шроту соняшникового гранульованого в кількості 204 690 метричних тон. Поставка олії проводиться на умовах DAP порт Південний, що передбачено Розділом 3 угоди.
Факт перевезення шроту соняшникового до порту південний підтверджується ЖД накладною 33377565 та відомістю вагонів.
Між ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» (Замовник) та ТОВ «АП МАРІН» (Виконавець) було укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.07.2022 № 20/2022-07-01.
З врахуванням п. 1.2. Договору сторонами було погоджено Заявку №17072 від 09.03.2023 на перевезення «Сої» у кількості 2 148 т +/- 10%.
Відвантаження сої здійснювалося з зернового складу КІАКСАР, що підтверджується реєстром ЖД накладних: 197 від 15.03.2023; 211 від 20.03.2023; 212 від 20.03.2023; 209 від 19.03.2023; 210 від 19.03.2023, 208 від 19.03.2023; 205 від 18.03.2023; 206 від 18.03.2023; 207 від 18.03.2023; 204 від 18.03.2023; 201 від 17.03.2023; 202 від 17.03.2023; 203 від 17.03.2023; 198 від 16.03.2023; 199 від 16.03.2023; 200 від 16.03.2023; 254 від 30.03.2023; 253 від 30.03.2023; 239 від 23.03.2023; 240 від 23.03.2023; 237 від 23.03.2023; 227 від 22.03.2023; 224 від 22.03.2023; 217 від 22.03.2023; 214 від 21.03.2023; 216 від 21.03.2023; 215 від 21.03.2023; 213 від 20.03.2023; 245 від 24.03.2023; 246 від 24.03.2023.
Як вбачається з наведених реєстрів, об`єм завантаженої сої склав 2 109 940 кг, тоді як до ЖД станції «Чоп» фактично доставлено 2 106 990 кг. Тобто, на 2 950 кг доставлено менше.
З врахуванням наведеного згідно з довідкою №22 від 30.04.2023р. було списано в обліку по 947 рахунку.
Також між ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» (Замовник) та ТОВ «АР КОМ» (Виконавець) було укладено Договір перевезення вантажу №24052023 від 24.05.2023.
З урахуванням п. 1.2. Договору сторонами було погоджено Заявку №17575 від 24.05.2023 на перевезення «Сої» у кількості 22,34 т.
Факт перевезення вантажу підтверджується ТТН 1564 від 24.05.2023. Факт надання послуг підтверджується Актом №248 від 26.05.2023.
При цьому, як вбачається з Реєстру, до заявки на перевезення всього до перевезення було завантажено 22,34 т, тоді як розвантажено 22,33 т або на 10 кг менше ніж завантажено.
Згідно з довідкою №29 від 31.05.2023 та на підставі Реєстру до заявки №17575 на перевезення було списано в обліку по 947 рахунку.
Між ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» (Замовник) та ТОВ «Л-ТК» (Виконавець) було укладено Договір перевезення вантажу № 16/05/2023 від 16.05.2023.
Факт перевезення вантажу підтверджується ТТН: 1916 від 20.05.2023, 1911 від 19.05.2023, 1907 від 18.05.2023, 1904 від 17.05.2023, 1905 від 17.05.2023, 1923 від 22.05.2023, 1929 від 24.05.2023, 1917 від 20.05.2023. Факт надання послуг підтверджується Актом №502 від 25.05.2023. 
Як вбачається з Реєстрів до заявки 17529 від 16.05.2023 на перевезення, по ТТН 1917 від 20.05.2023 розвантажено на 20 кг менше ніж завантажено. Згідно з реєстром до заявки 17529 від 16.05.2023 розвантажено на 20 кг менше ніж завантажено.
Згідно з довідкою №30 від 31.05.2023 було списано в обліку по 947 рахунку соняшник.
До того ж, між ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» (Поклажодавець) та ТОВ «КІАКСАР» (Зерновий склад) було укладено Договір складського зберігання сільськогосподарської продукції №04072022 від 04.07.2022.
Факт доробки Зерновим складом вирощеної ТОВ «КОРОСТИШІВЗЕМІНВЕСТ» сої врожаю 2022 року підтверджується Актом зачистки від 24.05.2023.
У зв`язку з цим суд зазначає, що статтею 22 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002р. № 37-IV встановлено, що основними напрямами здійснення державного контролю за якістю зерна є: захист прав суб`єктів ринку зерна та споживачів щодо їх забезпечення зерном та продуктами його переробки, якість яких відповідає вимогам державних стандартів, технічних умов, фітосанітарних і ветеринарно-санітарних та інших нормативних документів; встановлення показників якості зерна та продуктів його переробки, методик оцінки їх якості, ведення кількісно-якісного обліку зерна та продуктів його переробки на зернових та зернопереробних підприємствах усіх форм власності.
Державний контроль за якістю зерна та продуктів його переробки покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Відповідно до статті 24 цього Закону регламент зберігання зерна та продуктів його переробки затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.
Тобто, чинним законодавством України не передбачено самостійне визначення суб`єктами господарювання показників якості зерна та продуктів його переробки, методик оцінки їх якості, ведення кількісно-якісного обліку зерна та убутку.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.06.2019 за № 316 затверджені Норми природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах та Порядок розрахунку норм природних втрат зерна та продуктів його переробки при зберіганні на зернових складах та зернопереробних підприємствах (далі - Наказ № 316).
Наказ установлює єдині норми та правила для відображення в кількісно-якісному обліку зерна та продуктів його переробки, списання норм природних втрат.
Відповідно до п. 1 розділу І цього наказу норми природних втрат зерна та продуктів його переробки у разі зберігання на зернових складах та зернопереробних підприємствах (далі - норми природних втрат) розраховуються шляхом складання біологічних (пов`язані із життєдіяльністю зерна та продуктів його переробки і мікроорганізмів, що знаходяться у ньому) та механічних (розпил зернового пилу під час розвантажувально-навантажувальних операцій при прийманні і відпуску зерна) втрат.
Відповідно до пункту 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999, до первісної вартості запасів, придбаних за плату, включаються, зокрема, інші витрати, які безпосередньо пов`язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, у якому вони придатні для використання в запланованих цілях.
Згідно з пунктами 2.2 і 5.7 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 2 від 10.01.2007 нестачі та втрати запасів у межах норм природного убутку, що сталися при транспортуванні та виявлені під час їх оприбуткування, включають до первісної вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей. Тобто вартість нормативних нестач відносять до первісної вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей.
Розмір убутку як по вазі так і по смітній домішці відповідає ДСТУ.
Державні стандарти України (ДСТУ) - стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом.
Так, зокрема, згідно з пунктом 5.1 розділу 5 ДСТУ 4964:2008 (соя), встановлено, що вологість насіння та вміст зернової, смітної домішки повинен бути доведений зерновим складом до показників якості наведеної в таблиці 1 або не більше:
- Вологість не більше 12,0%;
- Сміттєва домішка норма 3%.
Як встановлено судом вище, у зв`язку з тим, що у підприємства немає потужностей щодо доробки зібраного, такі послуги були надані ТОВ «КІАКСАР», з яким позивачем було укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції №04072022 від 04.07.2022.
Крім того, смітна домішка це домішки органічного і неорганічного походження в зерні основної культури, які підлягають вилученню під час використання його за цільовим призначенням. Тобто вилучення домішки (сміття) з зернових, олійних культур не може розглядатись як постачання товару у розумінні пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України або використання втрат не у господарській діяльності з підстав визначених п. 198.5 сг.198 Податкового кодексу України.
Таким чином втрати вологи як і смітної домішки становлять допустиму норму.
Зазначене також підтверджується постановою Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 640/11784/201, де суд, у тому числі, підтримав позицію, що послуги з доробки зерна (очищення та сушіння) на елеваторі збільшують його собівартість, відтак це технологічні витрати, адже вони пов`язані з доведенням продукції до стану, у якому вона придатна до використання в запланованих цілях, які включаються до собівартості переданого на зберігання зерна.
Щодо списання втрат олії соняшникової суд враховує наступне.
Так, згідно п. 27 «Правил видачі вантажів» вбачається, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.
При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить: 0,5 % маси всіх інших вантажів.
За таких обставин, в процесі здійснення господарської діяльності із реалізації олії та на експорт, природні втрати при перевезенні не повинні перевищувати 0,5%.
Враховуючи передбачені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 максимально допустимі втрати, що становлять 0,5% та беручи до уваги об`єми завантаженої та вивантаженої олії згідно накладних, можна зробити висновок, що списання олії відбувалося в межах допустимих норм.
Втому числі Верховним Судом у судовому рішенні по справі №560/711/19 (адміністративне провадження № К/9901/34958/19) зауважено, що чинне законодавство не виключає право на списання втраченого у межах норм товару на підставі довідок в тому числі осіб, за допомогою яких відбувалась процедура експорту товару, а саме портових елеваторів.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що списання товарно-матеріальних цінностей у межах норм природного убутку не позначаються на обліку податку на додану вартість підприємства. Підстав для нарахування податкових зобов`язань за пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України у такому випадку немає, оскільки втрати товарів у процесі зберігання, транспортування та навантаження є об`єктивно існуючими природніми та невідворотними процесами, що знаходяться поза межами прямого контролю та впливу підприємства і є невід`ємною частиною звичайного технологічного процесу їх експорту, а вартість таких втрат відноситься до вартості реалізованих товарів.
Отже висновки відповідача, про протиправне не нарахування зобов`язань з ПДВ за фактом встановлення убутку товарно-матеріальних цінностей є безпідставними та не відповідають положенням чинного законодавства.
З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172940701, яким зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за червень 2023 року на суму 37 727 грн є протиправним і підлягає скасуванню.
З приводу правомірності відповідачем податкового повідомлення рішення від 18.09.2023 №00172920701 суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту акту перевірки, передумовою щодо винесення податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 18.09.2023 №00172920701 слугувало, на думку контролюючого органу, не складання платником податку зведеної податкової накладної по занижених податкових зобов`язаннях на загальну суму 256226 грн, в .ч. ПДВ 37727 грн.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Правила реєстрації податкових накладних в ЄРПН встановлені Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.
Податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 5 Наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної» (далі - Наказ №1307): «податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком».
Із огляду на норми пунктом 201.10 статті 201 ПК України: «При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до вимог пункту 201.5 статті 201 Кодексу для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПКУ: «Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс)».
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені.
У разі порушення строків реєстрації та не реєстрації податкових накладних застосовуються штрафні санкції згідно з вимогами Податкового кодексу.
Відповідно до пункту 120.2 прим 1 статті 120 прим 1 ПК України, у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 ПК України, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеного відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 ПК України, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
У зв`язку із тим, що суд дійшов висновку щодо необґрунтованості доводів відповідача в частині порушення позивачем вимог пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, висновки податкового органу в частині порушення позивачем пункту 201.1, пункту 201.4 та пункту 201.10 статті 201 ПК України є безпідставними, а відтак у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172920701, яким до позивача застосовано штраф за відсутність реєстрації податкових накладних за податковим зобов`язанням 3400,00 гривень.
З огляду на вказане, податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172920701 також підлягає скасуванню.
У процесі розгляду цієї справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 143, 243-246 КАС України, суд - 

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростишівземінвест" (вул. Житомирська, буд. 16А, с. Старосільці, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12515, код ЄДРПОУ 35904775) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 44096781) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172940701, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Коростишівземінвест" зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 37727,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2023 №00172920701, яким до товариства з обмеженою відповідальністю "Коростишівземінвест" застосована штрафна санкція у розмірі 3400 грн. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Коростишівземінвест" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

15.04.26