КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 489/1145/25
Провадження № 2/488/1192/25 
РІШЕННЯ
Іменем України

28.11.2025 року           м. Миколаїв 

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі головуючого судді Щеглової Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Чемерової Н.Ю.,
за участі представника відповідача адвоката Голубенка Д.К.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю з Ленінського (наразі Інгульського) районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа № 489/1145/25 за позовом ОСОБА_1 , поданим її представником – адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною.
У позовній заяві від 18.02.2025 ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь 50% додаткових витрат на розвиток дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2023 до 18.02.2025, у розмірі 146 690,76 грн. та понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування позову зазначала, що 06.08.2004 сторони зареєстрували шлюб і мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2023 шлюб між сторонами був розірваний. Діти зареєстровані разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , після початку повномасштабного вторгнення проживають в Італії.
Судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023 у справі №489/5451/23 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів. У інших витратах на дітей відповідач участі не бере.
Водночас позивачка власними силами несе додаткові витрати на розвиток здібностей їх з відповідачем дітей.
Так, син сторін професійно займається парусним спортом, має досягнення, брав участь у змаганнях, внески за які вносила позивач:
- 06.10.2023 у розмірі 350 євро, що еквівалентно 15 232,00 грн. (1 євро = 43,52 грн.);
- 10.01.2024 у розмірі 1400 євро, що еквівалентно 60 928,00 грн. (1 євро = 43,52 грн.);
- 04.06.2024 у розмірі 840 євро, що еквівалентно 36 556,80 грн. (1 євро = 43,52 грн.);
- 10.01.2025 у розмірі 2880 євро, що еквівалентно 125 337,60 грн. (1 євро = 43,52 грн.).
Також син сторін вступив у 2024 році до Харківського національного автомобільно-дорожнього університету на 1-й курс та 06.02.2025 позивач оплатила за 2-йсеместр навчання 9350,00 грн.
Дочка сторін вивчає французьку, англійську та італійську мови.
За уроки французької мови позивач сплатила:
- за січень 2025 року 1407,04 грн. (платіжне доручення від 16.01.2025);
- за лютий 2025 року 2814,07 грн. (платіжне доручення від 05.02.2025).
За уроки англійської мови позивач сплатила 1500,00 грн. 18.02.2025.
Також дочка займається на курсах італійської мови, за які позивач оплатила:
- 13.11.2024 125 євро, що еквівалентно 5440,00 грн. (1 євро = 43,52 грн.);
- 05.02.2025 200 євро, що еквівалентно 8704,00 грн. (1 євро = 43,52 грн.).
Крім того, дочка сторін займається в танцювальній аматорській спортивній організації і за 2023-2024 роки позивач сплатила 600 євро внесків, що еквівалентно 26 112,00грн. (1 євро = 43,52 грн.).
Вважає, що відповідач зобов`язаний брати участь у витратах на розвиток здібностей своїх дітей відповідно до ст. 185 СК України. Разом з тим, сторони не досягли згоди щодо додаткових витрат на розумовий і фізичний розвиток дітей. Звернення позивача щодо матеріальної допомоги та розподілу витрат, пов`язаних з навчанням дітей, відповідач ігнорує, вважає, що позивач може самостійно нести такі витрати.
Загалом, за період з 2023 до лютого 2025 року позивач понесла додаткові витрати на дітей у розмірі 293 381,51 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з відповідача 50% понесених нею додаткових витрат на здібності дітей, їх навчання, що складає 146 690,76 грн., та розподілити судові витрати у справі, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн.
24.02.2025 та 03.07.2025 від позивача надійшли заяви про збільшення позовних вимог.
У заяві від 23.02.2025 позивач зазначала, що при зверненні з позовом нею помилково не були враховані витрати на оплату навчання сина в університеті за перший семестр у розмірі 9350 грн., а також оплата курсів дочки з англійської мови за період з вересня 2023 року до жовтня 2024 року в розмірі 15 500 грн.
У зв`язку з чим, позивач збільшила позовні вимоги на 24 850 грн. та просила стягнути з відповідача усього 171 540,76 грн. Позовні вимоги у такому розмірі позивач підтримала і у заяві від 08.04.2025.
03.07.2025 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, у якій позивач зазначила, що нею додатково були оплачені такі витрати на дітей:
- 30.06.2025 курси з музики для ОСОБА_4 у розмірі 480 євро, що еквівалентно 23 716,80 грн. (1 євро = 49,41грн.);
- 26.03.2025 курси англійської мови за квітень 2025 року у розмірі 1500,00 грн.;
- 29.04.2025 курси англійської за травень 2025 у розмірі 1500,00 грн.;
- 26.05.2025 курси англійської за червень 2025 року у розмірі 1500,00 грн.;
- 11.06.2025 курси французької мови у розмірі 2110,55 грн.
У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача 201 868,11 грн.
Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.04.2025 було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
08.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, поданий його представником – адвокатом Голубенком Д.К. У відзиві відповідач зазначає, що викладені у позовній заяві доводи не відповідають фактичним обставинам справи, а позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
Стосовно доводів про відмову відповідача брати участь у додаткових витратах на дітей, відповідач зазначив, що з початком повномасштабного вторгнення, з лютого 2022 року позивач з дітьми проживає у м. Сан-Ремо Італійської Республіки та з цього часу між ними фактично припинені шлюбні відносини. З квітня 2022 року до вересня 2023 року позивач мала доступ до карткового рахунку відповідача та витратила грошові кошти на загальну суму 633 919,17 грн.
З листопада 2023 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 33,33% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. За період з листопада 2023 року до березня 2025 року із заробітку відповідача утримано 304 429,90 грн. Середній розмір аліментів за цей період складав 17 907,64 грн. Тому вважає, що позивач не довела, що понесені нею витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач.
Також зазначав, що витрати на дітей, які позивач зазначила як додаткові, а саме поглиблене вивчення дочкою іноземних мов, заняття в танцювальній аматорській спортивній організації, а також заняття сина в команді Яхт-клубу м. Сан Ремо, не викликані особливими обставинами та особливою схильністю дітей до такого навчання. До того ж, позивач не довела, що погоджувала з відповідачем необхідність відвідування сином занять та участь у змаганнях.
22.07.2025 представник позивача подала відповідь на відзив, у якій зазначала, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися у вересні 2023 року, оскільки ще у січні 2023 року вони перебували всією сім`єю на відпочинку. Щодо достатності грошових коштів на утримання дітей, який відповідач сплачує як аліменти, то це твердження не ґрунтується на жодних доказах.
У судових засіданнях 09.09.2025 та 19.11.2025 представник відповідача підтримав викладені у відзиві на позовну заяву заперечення та просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином.
20.10.2025 надійшла заява позивача, подана її представником – адвокатом Родіоновою В.Є., у якій позивач зазначала, що не підтримує позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на сина у розмірі 119 027,20 грн. за заняття парусним спортом та просила у цій частині вимог залишити їх без розгляду, оскільки бажає ці питання врегулювати мирно з відповідачем. В іншій частині вимог позов підтримує повністю та просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на розвиток дітей за період з 01.01.2023 до 18.02.2025 у розмірі 54 548,71 грн., 4000 грн. витрат на правову допомогу. У ці й же заяві позивач просила розглядати справу без її участі та без участі її представника.
Заслухавши представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2004.
Рішенням Ленінського (наразі Інгульського) районного суду м. Миколаєва від 30.11.2023 у справі № 489/5389/23 шлюб між сторонами був розірваний.
Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з матір`ю зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , та, з огляду на переклад декларації про реєстрацію місця проживання, з травня 2022 року ОСОБА_1 перебуває з дітьми у м. Сан Ремо Республіки Італія.
На підставі судового наказу Ленінського (наразі Інгульського) районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023 у справі № 489/5451/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей. 
Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного військовою частиною НОМЕР_1 від 10.04.2025, з листопада 2023 року з грошового забезпечення ОСОБА_2 утримується 33,33% на виконання судового наказу № 2-н/489/1274/23 (489/5451/23) від 25.09.2023.
Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, №31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Відповідно до статті 185 ЦПК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
20.10.2025 до суду надійшла заява позивача, подана її представником – адвокатом Родіоновою В.Є., у якій позивач зазначала, що не підтримує позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на сина у розмірі 119 027,20 грн. за заняття парусним спортом та просила у цій частині вимог залишити їх без розгляду, оскільки бажає ці питання врегулювати мирно з відповідачем. В іншій частині вимог позов підтримує повністю та просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на розвиток дітей за період з 01.01.2023 до 18.02.2025 у розмірі 54 548,71 грн.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Таким чином, суд розглядає позовні вимоги у межах визначених заявою від 20.10.2025.
З огляду на зміст позовної заяви та всіх інших заяв, якими позивач уточнювала зміст позовних вимог, судом встановлено, що додатковими витратами на дітей, які ОСОБА_1 вважає такими, що мають бути частково компенсовані відповідачем є оплата мовних курсів та занять у танцювальній аматорській спортивній організації для дочки сторін – ОСОБА_4 .
На підтвердження понесених додаткових витрат позивач надала платіжні інструкції, у яких платником зазначена ОСОБА_1 , а отримувачем – ОСОБА_5 , призначення платежу «оплата за навчання французької мови ОСОБА_4 »:
- за січень від 16.01.2025 на суму 1407,04 грн. (а. с. 17);
- за лютий від 05.02.2025 на суму 2814,07 грн. (а. с. 16);
- від 11 06.2025 на суму 2110,55 грн. (а. с. 78)
Також позивачем надані:
- платіжні інструкції, у яких платником зазначена ОСОБА_1 , а отримувачем – ОСОБА_6 ФОП, призначення платежу «оплата ОСОБА_4 за березень» від 18.02.2025 на суму 1500 грн. (а. с. 16зв);
- довідка ФОП ОСОБА_7 , Курси іноземних мов «Магістр» від 09.10.2024. Згідно з цією довідкою ОСОБА_1 внесла оплату за навчання її доньки ОСОБА_4 на курсах іноземних мов «Магістр» з вересня 2023 до жовтня 2024 року включно у розмірі 15 500 грн. (а. с. 47);
- платіжні інструкції, у яких платником зазначена ОСОБА_1 , а отримувачем – ОСОБА_6 ФОП, призначення платежу «оплата ОСОБА_4 курси англійської…» від 26.03.2025 за квітень, від 29.04.2025 за травень, від 26.05.2025 за червень на суму 1500 грн. кожна (а. с. 75-77).
Згідно із перекладом заяви голови аматорської спортивної асоціації «Танець в русі» (Сан-Ремо) Сімони Товолі від 11.10.2024 ОСОБА_1 у 2023 та 2024 роках сплатила членські внески асоціації за уроки танців доньки ОСОБА_4 на загальну суму 600 євро (а. с. 30зв-31).
З перекладу документу інтернет-банкінгу від 30.06.2025 встановлено, що ОСОБА_1 здійснила переказ на користь ОСОБА_8 за курси музики для ОСОБА_9 за місяці травень, червень, липень 2025 року у загальному розмірі 480 євро (а. с. 73-74).
Таким чином, обставини про які зазначає позивач, а саме понесені нею витрати на оплату занять дочки сторін на мовних курсах з італійської, англійської та французької мов, заняттях музикою та танцями, є доведеними, з огляду на надані докази, та не викликають сумнівів у суду.
Однак, суд дійшов висновку, що в розумінні ст. 185 СК України такі витрати не можуть вважатися витратами на розвиток особливих здібностей дитини, або були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання.
На підтвердження обґрунтованості таких витрат позивач лише зазначає у позовній та наступних заявах щодо предмету позову, про те, що дочка сторін має відповідні здібності до мов, танців, але не надає жодного доказу на підтвердження цього. За відсутності належних та достатніх доказів понесення таких витрат розцінюється судом як добровільне волевиявлення одного із батьків, оскільки позивач не довела погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною саме таких додаткових занять.
На підтвердження оплати мовних курсів з італійської мови для дочки позивач надала переклад платіжних документів від 14.11.2024 та від 05.02.2025 про оплату 125 євро та 200 євро відповідно (а. с. 31зв-34).
З огляду на країну перебування позивача необхідність оплати таких мовних курсів була б обґрунтованою, але зміст наданих перекладів платіжних документів не містить підтвердження оплати саме за уроки італійської мови. Інших доказів, які б у сукупності дозволяли підтвердити такі витрати, позивач суду не надала, а надані докази не можуть бути прийняті судом як належні та достатні. Також позивач не спростувала належними та допустимими доказами доводи відповідача про достатність грошових коштів на утримання дітей, які відповідач сплачує як аліменти, лише зазначила у відповіді на відзив на позовну заяву, що це твердження не ґрунтується на жодних доказах.
За такого відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України проголошення рішення суду було відкладено до 15.00 год. 28.11.2025.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони у справі:
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повне рішення суду складено 28 листопада 2025 року.

Суддя:           Я.В. Щеглова